— 42 —

První tři sloky zpívají se dle prvního nápěvu, následující tři dle druhého, a poslední tři dle třetího nápěvu.
Text hymnu tohoto dal otisknout také Muratori ve svém díle Liturgia Romana vetus (Venetiis 1748. Úvod colum. qq., Ioo.) Tu a tam objevují se odchylky od tropanáře Arnoštova.
Test ,Gloria iyt excelstš Dco" býval také rozšiřován tropy. V Arnoštově tropanáři našel jsem ve třech Gloria po slovech „Domine fili unigenite ihesu christe” přídavek ,alttšsilJte". V jiném Gloria téhož rukopisu jest zas následující přídavek: „Domine
lili unigenite — srtZlts ttostrcz — ihesu christe.”
Na listu 41. a násl. jest napsáno Gloria Marianské s tropy.
Z počátku jest nynější text Gloria beze změny; dále následuje:
Domine fili unigenite ihesu christe
Cpiritu~ ct alme or~Cjanoruut parnctitc Domine Deus agnus dei filius patris 4črimogenitu'1 marie birgini~ ntatri>
Qui tollis peccata mundi miserere nobis
Qui tollis peccata mundi suscipe deprecationem nostram
sWb marie gloriam
Qui sedes ad dexteram patris miserere nobis Quoniam tu solus sanctus
Mariam f anctif icao
1'u solus dominus
Mariam COrOnalA
Tu solus altissimus
Mariam gubernan~
Ihesu christe cum sancto spiritu in gloria dei patris amen.
Missál pražský, v Benátkách r. 1507 vytištěný, na listu i6o dosvědčuje, 2e tehdy ještě Marianského Gloria v ('echách se užívalo I v jiných krajinách bylo toto Gloria Marianské rozšířeno. Vytisknouti je dal Schlecht (Geschichte (ler Kirchenmusik
pag. 46.), Clichtovcus ve spise od nás už vícekrát citovanémif jakož i Bona (Rerum liturgicarum lib. II. cap. 4.). O tomto Gloria sděluje Rona tamtéž, že papež Mikuláš V. zapověděl, „ne in sua capella diceretur”.
Pamelius na konec druhého svazku svého liturgického díla2) položil dvě interpolovaná

) Elucidatorium ecclesiasticnm lib. IIT., v Yai-ižskLm vydáni z r. 1593 na str. 34 a n~sl.
Z) Liturgicon Ecclesiae latinae, tomi dno. Coloniae Agrippinae 157I.

Gloria, jedno na den Bo~iho Narození, druhé pak na den Posvěcení chrámu. Také Bona dal je dle Pamelia otisknout (l. c.) a vynáší nad podobnými vloAmni tam přísný soud, jenž čtenářúm už znám jest: ,temerario quorumdam ausu, seu potius simplicitate, ac zelo, qui non Brat secundum scientiam, inscrta haec Angelico hymno fuisse, quae 1 cclesia--sticam gravitatem minime redolent, cultumque divinum non augent, sed diminuunt". —
V Čechádi také Eí5t.~toLy bývaly pro-kládány tropy, jak už dříve jednou jsme sdělili. Před epištolou nejechwu se nalezá tropus hymnu podobný, a slou2í za úvod k epištole.
V Arnoštově tropanáři jsou následující epištoly opatřeny tropy, kolikrát dosti prosaickými :
i. Na den Bo2íhu narození In galli rantu.
a. In die seti Johannis cvangcliste. Před-chází hymnus jakýsi, na tu: Leccio libri sapiencie
~3roclamet f aluberrinte fpiritu~ f ancti carntine quatu fibeld perpettbite - Qui timct cleum etc.
3.	in festo sctorum innucencium (také u3. v starším tropanáii z r. 1235): „C_5~tjgjt
infnncium fecliš utentorabiCc fcf UIII ut vol-Caubetur Clobie beu~ ac recitetur
Leccio libri apocalipsis jollannis apostoli etc.”
4.	In cpiphania dni.
Nejdřív tropus, či hymnus: ,1,au(les dicam altissimo etc.", jehož závěrek jest tento:
„duem cognitum per f ibera
„magi querunt bant ntunera.
„iceb nou finc mi)fterio
„ut prcf en~ bicit
Leccio ysaye prophete
„3n qua fulget magoruntprofunbacognicio” Surge ilhuninare jerusalem
„3n qua noW tuh oritur gratiffinta etc.
5.	In circumcisione ctili epla. Napřed hymnus: „Jocundetur tota christianitas etc.” Na to: Leccio epistole ,;3utjcopoli nůffc Cletatlt” beati pnuli „~OitOLji gentiunt” ct Apostoli 	ad tytum „?)ifcipu lom fuunt bc ftatu ecelefie inftruenbunt etc.”
In die pasce (také nž v rukopise r. 1230. „lSb Clonorem et laubent f untmi re90 ac f ariCte ejuOcut ref urreccionit`S p f a1Tat n0ftra ecclefia bOctOri~ gimii fcripta”
Leccio epistole beati pnuli apostoli „~Uam beo aritritiniftratlta mifit”