— 1b —

ladný z jeho souvěkovců, zn>lechtil a oslníl je. Nov.; dráhy na venek nerazil, ovsem ale nové netušené vchody do vniternčho neskonalého labyrintu harmonie.
Co skoro veškeří vrstevníci, také umělci z římské Školy vyšli pokroku se kořili, genius jeho — nejbohatější a nejplodnější ze všech — se uskrovnil se svatyní tradice a Uyl i v tom předobrazením největšich mistrů pozdějších period, u nichž oslava vlastního ducha zcela v souhlasu zůstala s šetrným přijetím zděděných tvarů uměleckých.
L'e Palestrina umc11eckou čizuzust celélco života do šířky a hloubky nezm Ii telzzou r y t é m u s l o h u církevnímu zasvNil, na tom zakládá se pravá velikost jeho povahy.
Oddíly mše figur:ilni*) ve staršicli formách komposičních obvyklé, přednáší bud sprjen,% sbor, neb jednotlivé hlasy, neb sbor rowdUcn;~. Do oboru spojeného sboru připaclaji pravidelně: obě Kyrie, celé Gloria, nevyskytuje-li se nčlcolik ~mczivětí, úvodní a závěrečný sbor Creda; Sanctus s Osanna a Anius Dei. Ku přednášení na spůsob sola hodí se oddíly, které skladatel sám za Duo (Duum), Trio (Triem, Tribus VociUus), Ouatuor (Quatuor VociUus) prohlásil, aneb z jejichž rázu i bez takového nápisu, ob-jevuje se podobný způsob přednesu. Věty k tomu způsobilé bývají: Christe; někdy jednotlivá mczivětí v Gloria; Crucifisus, s jinými podřizenými oddíly v Credo se vyskytujícími; posléze Benedictus, v jednotlivých připadech též Yleni. Jest-li že se nevyskytuji věty takto upraveně, jako to bývá v krátkých, currentnich skladbách, odpadá též solový přednes. — ro drlenéko sboru uživá se vedle vůle řídicího Uud při celých oddílech, neb při modulacích úžeji ohraničených, kde to slouží ku střichíní se, k odstiriování a oživeni celku. Ku podpoře vět solových lze též vhodně užíti zdvojených hlasů. Po-známky vyskytují se vždy na příslušných místech.
Cyrillským Jcchiotám pokročilým budiž „Musica divina” od Karla Proske, zejmena též tato mše vřele odporučena. Sbor karlínský hned na počátku před lety s touto a s jinou neméně vnadnou mši E'alestrinovou Aclerna Christi muncra" reformu zah.íjil a nelituje tolio. Jsou na repertoiru clu dneška. Dílo umělecké vyžaduje sice větší píle, jest však ceny trvanlivé. Krása nevadne.
*) Dlužno rozeznávati mši íigurálni od mše instrumentální.

Liber Motettorum. Pro 4h1. smíšený sbor
na celý ruk církevní. Vyslal G. E. Sfclllc.
Druhé, rozmnožené vydání. Pustet v Mezně
11380. Cena partitury 3 M. 50 Pf.
Sbírka obsahuje 74 motett, k nimž nyní při-dáno 20 jiných a 14 hymnů. Jsou to vesměs skladby dobré, lehčí neb těíší. Láce sbírky jen tim se vysvětluje, že skladatelé ve prospěch dobré věci na honorář nároků nečinili. Kde není oUětovnosti, není re-formy hudby církevní. Partitura jest zřetelná a mohou zpěváci z ní snadno zpivati. V pozmimce uvádí Stehle, litera čísla jsou snadná a která těžší. Do-kláda však, ie „lehké a těžké” jsou pojmy relativní. Určiti to na vlas a zevrubně odděliti jednalo nelze, jednak ani třeba neni. Poskytovati jen nejlehčí, znamenalo by zhotovovati pohodlný polštář lenosti, což by ovšem špatně slušelo jak službě Nejvyššího, tak vzdělání lidu. Sestnácte čísel jmenovitě uvedených dojista každý sbor zmaže a když na těch se zmu il a sesílil, od lehkého bez obtíži pokročí k těžšímu. Jeu před jedním výstrahu dává: provozovati kteruulcolivěk skladbu bos zkoušky!
Stelile končí úvod slovy: ,Nechaf lilo toto zaplaší ,troubená" Offertoria a hudební vzdychání copových Sul našich primadmt a necht připraví důstojnou chválu na oslavu vznešeného kultu Nejvyššího!"
Redaktor odpovídá: Amen."

Missa DeCima. Ad duas voces cum orlrano
comitante composita a lllicltacle H~cllcr.
Op. YYIII. Pustet v Mezně 1881. Partitura
1 M. Hlasy 40 Pf.
Roztomilá mše pro slabé sbory od známého skladatele. Také průvod varhan lehce se zm' e.

Missa in hon. S. Joannis Baptistae. Mše
pro dva neb pro tři hlasy s průvodem varhan. Složil f. Si'Ilgellbcr,I,,er. Pustet v Mezně 1881.
Mše velmi lehká. Lze ji zpívati dvojím způsobem: a) pro dva hlasy, Sopran a Alt, b) pro lři hlasy, Sopran, Alt a L'ass; — obé s průvodem varhan. Věty trojhlasné možno zpívati bez prúvodu, čímž přibude rozmanitosti a vnady. Slova, při nichž knězi při oltáři předpisuje se liturgicky akce, jsou v hlasech pod-trhnuta, a zpěv ci se napomínají, aby je zpívali volněji a s výrazem hodně zbožným. Sborům počínajícím jest skladbou touto velmi poslou seno.	Leliner.

FELTILLETOIiT.
Z N ...*Í na Moravě.
„Cecilie” přinesla kdysi potěšitelnou zprávu, že v Praze 7ycrlšfr;ito už
kůrů kostelních. U nás máme též jeden kostel na kůru tak zanešvnřený, že k vyči‑

stění jeho olirumné práce bude zapotřebí; nebol budeme bezpochJ-by přinuceni k tomu účelu opatřiti sobě koště ve formě přísného nařízení, že na kůru kostelním nemá se řiditel takový trpěti, jenž o církevní hudbě
*) Vypouštím jmčnu. Jest ostalnč mnoho podobných měst jalo v Cechách, tak na Moravě. **) Nyní již patnáct.	Red.