- 64 -

„Nu na tohle se ovšem nemůže hrát,” byla jeho slova a netrvalo dlouho, přišel mistr Schiffner a odvezl celý rumplkasten do Prahy. Za pár neděl stál tu překrásny stroj i co do hlasu, i co do intonace.
Staroušek omladl. Chlubí se, že měl osm dětí a ted' že jich má devět Jako slavný Břetislavský varhaník Hesse počítá i on nové varhany za své dítě. Te,,, ve pak jsem poznal, co v starouškovi jest. Tak čisté, thematické, promyšlené a ryze církevní hry jsem tak hned neslyšel. Mistr Schiffner slyše ho hráti řekl mu do očí, že by zasloužil mítí v rukou varhany sv.-Vítské. Jářku jednou: „Staroušku, kde pak naberete ty krásné předehry a dohry?” „Inu, já se hrou modlívám a ty prsty lezou po klávesích samy”, dal mi za odpověd, ta duše šlechetná.
Na to jsem mu půjčil všechny ročníky „Ce‑
cilky” i s přílohami. Staroušek četl oboje a jako
Lývalý výtečný žák varlxanícké školy uměl to oce‑
niti. I ptám se ho za několik dní, jak se mu lí‑
bily ty přílohy. „I to jsou krásné modlitby”, po‑
vidá xnx a začal pomalu ty „modlitby” se svým
novým „dítětem” přeříkávati. Půda byla připravena.
Jednoho dne přijdu do školy a povídám:
„Staroušku, když máme tak pěkné varhany, což

pak abychom začali také pěkný zpěv?” Staroušek, na trouby a klarinety už beztoho dopálený, že mu jeho krásné varhany překřikují, hned byl ,při tom. Jářku: „Vybereme nějaké děti.” Staroušek: „Vybereme.” — „Začneme je od noty učit zpívati.” Staroušek: „Začneme.” — A než minula zima, staroušek děti vycvičil ated'Sychra, Rampis, Skuherský, Molitor zaznívají v nedPli s chóru k náramné naší radosti. Brzy přijde na řadu Stehle.
Upřímně jsem se zasmál, když staroušek se-šel se tuble se svým collegou ze sousedstva a ten se mu chlubil, že chystá na pout Frihrerovskou d-mol. „I to jste ještě hrozně pozadu!” odpověděl mu staroušek lakonicky, vzpomínaje na své „modlitby.” —
Vzpomněl jsem si při tom na Vás, pane reda4tore, kterak za dob mého praefektování v semináři udělal jste mým zpěvákům krátký sermon: „Třeba jen začíti. Pamatujte si, kdo chorálu jen jednou v životě okusil do smrti se ho nespustí. Od chorálu nikdo nesběhne.”
My už také ne. A tea, pane redaktore, vezmete péro a udělejte ve svých letopiaech hodně tlustou čáru, že jest o jeden vyčistěný kostel v arcidiecesi více. —	Horský.

pWrapPolygonVertices8;7;(0,0);(0,21600);(1297,21600);(1297,10050);(21600,10050);(21600,0);(0,0);fBehindDocument0pWrapPolygonVertices8;9;(0,0);(0,21609);(1071,21609);(1071,17109);(14044,17109);(14044,15304);(21601,15304);(21601,0);(0,0);fBehindDocument0
slasti přežá - doucí, k Tobě v pláči, lkání,

tu v tom do-lu sl - zf, bo- lů,

o krá- lovno! budiž zdrá-va. vzývá-me Tě všickni spo - lu.

8armonisace k nápěvu „ 0 bud zdráva” co závěru „litanií loretánskgch'l,
(Viz »Cyrill« roč, VII, str, 23, -24,)	K. Bílý.

1.	0 bud zdráva nebes pa-ní, matko smilo - vá - ní,	ži -vo-te náš ne-by- nou-cf,
2.	Viz E - vi-ny nuzné sy-ny kvapném na vy-hná - ní, jak vo-lá - me, povzdycháme
i	! ~ ř	~ i	~	r ť ť	i	_~	~ť ť ť	n/l •
3.	Nu-že mi- lá, u-šlechti-lá	na še proseb ni - ce,	obrat mi - le již té chvíle
4.	Ukaž svého spa-ni- lé-ho	Je- žf - še nám Pan-no, kterým To - bě ve ú - trobě

k nám své zřítel- ni - ce, dej se zná-ti Bo-žf má-ti, at má - že-me láskou plá - ti ! s hů-ry po-že-hná-no ; dobro - ti- vá, mi lo - sti-vá	i pře- sladká Marja Pan- no!
OZN iXENí‑
Hlasy ku mši in honorem „SS. Cosmae et Damiani”
v příloze hudební toboto čísla dokončené již se tisknou a lze tudy dle libosti je v redakci „Cyrilla”
objednati.
Nákladem vydavatelovým. — Tiskem Mikuláše a Knappa v Praze, v Karlíně.