Nápěv téhož chorálu spolu s chorálem
čís. II. a čís. III. vzat jest z Introitu mše de
feria IV. Quatuor temporum Adventus. Už
v officielufm Graduale ILomanum (Ratisbonae
Pustet) pagina 9. jest přes mnohé odchylky
přece zřejmo, žo oba nápěvy v podstatě jsou
stejné. Ještě více shoduje se chorál našich
Rorátů v tomto kuse s introitem zmíněným
v Gradualu, jejž vydal Mich. Hermesdorfl'.1)
K srovnáni nápěvu takt užito rukopis‑
nélio Gradualu, jenž nalezá se v archivu
nejdůst. metropolituf kapitoly a pochází z dob
Arnoštových. Na dgštce tohoto foliantu jest
nápis: „Anno Domini 1363, dominus Arne‑
stus Pragensis Ecclesiae primus Archiepiseo‑
pus fecit scribere huuc librum, ut domiui Ca‑
nonici co ntantur iu ecelesia praedicta. Obiit

autem praedictus dominus anno Domini 1364. ultima die mensis Juuii. Cujus auima requiescat in saucta pace, Amen.”
Přihlédněme blíže k nápěvu tří zmíněných chorálů. Tónina jest dorická (1. ton) s připojoním spodního c; objem nápěvu nona od c—d. Tentýž nápěv iutroitu má, takú Nlissa votiva de S. Maria ab Adventu us fiuo ad Nativitatem Domini (011'. Grad. Pag. [88.]).L této votivní mše Marianské asi byl vzat do Rorátů.
Chorál I. v Rorátech nejvíce se shoduje s Graduálem IIermesdorffa, s rukopisný m Graduálem kapitoiuíllo archivu a s nápěvem otiátěným v Kane. Českých Bratři z r. 1598.=) Nepatrné rozdíly mezi nápěvem Rorát a rukopisným Graduálem kapitolufm jsou tyto:

ět	germi - net	Sal - va - - to -	rem. ukaž svou tvář nejkrasší ~ prolom nebesa sstup dolu Messiáši.

V prvním případu má rukopisný Graduál (též Hermesdorff) o první notu d víc; v druhém případě schází na slabiku t0 nota 8, která zase v Rorátech se nalezá u slova Messiáši.3) Jednu věc mají české prameny (Roráty, rukopisný Graduál a kaucíonál českých bratři) společnou, totiž užiti noty h na dvou
a-h-c g - h místech: u slova „proroci” a pak „Mojžiš ;” Hermesdorff (též Graduále offic.) má místo prvního a-c-c a místo druhého g-a na slova „coeli”, ,et nubes". — Iv'ejkratší nápěv má tu officielnf Graduále (obsahuje 54 not); delší jsou už roráty (69 not), nejdelší jest týž nápěv u Hermesdorffa (73 not). Významný rozdíl Graduálu offic. ode všech ostatních pramenů ještě také záleží v užívání postupu malé sekundy a-b, kdež jiné prameny mají malou

i) Název toho díla jest: Graduale ad Normam Cantus S. Gregorii. Bearbeitet und herausgegeben von Mich. Hermesdorff. Leipzig, Comissionsverlag von Fr. Wagner's Buch- und Verlagshandlung. Vyšlo posud pět sešitů, každý po 1 Mk. 50 Pfen. Nad chorálními notami piitištěny jsou vždy příshišué neumy dle starých rukopisů.
2) V prvním dílu toho kancionálu nalezají se písně adventní, mezi nimiž mnoho vzatých z rorátů. Na straně -9. jest nápis: „Introitové: totiž Začátkové zpěvů, kteříž za Star~ch Čcchi slouli Rorate” Vydavatelé kancionálu bratrského už tehdy Roráty za staré pokládali. Ze nápěvy přemnohé v našich Rorátech daleko starší jsou doby Karlovy, v průběhu tohoto pojednání se ukáže. V zmíněném tu kancionále nápěvy už jen při zběžném prohlídnutí jeví se většinou co staré núpčay h:atolic7-é. Tak jsou zde staré nápěvy: sekvence ,Mittit

terci: a-c (u slova „Rorate”, „et uubes” ;
„spravedliví” „Mojžiš s Davidem"). Užitím b
(místo c) stávají se ona místa o něco měkčí.
Jak se ta místa prvotně zpívala, to se
nyní zcela rozhodnouti nedá; marná byla by
hádka o tom, zdaž a-b, či a c jest prvotui
četbou sv. Nehoře. ltaymuud Schlecht praví
(-Geschichte der Kirchenmusik,” Regeusburg‑
Coppenrath-pag 22.) : Ein bestimmtes Tonver‑
bůltniss, das heisst die E~at~érnttn~ „ ivcier
1'ónc von einait(ler, konnte durch die Neumen
nicht bezeichnet werdeu. Daraus liisst sich
leicht schliesseu, dass sie fiir den Siinger uur
allgemeine Merkzeiclteu sein konnten, sich
der Melodie leichter zu erinuern.” Učitel mu‑
sel zpěváky naučiti tak, aby je z paměti před‑
nášeti mohli ; neumy jen v některém smyslu
byly pomůckou při zpíváni. —Hermesdorff
ad Virginem" (str. 9 o této sekvenci a jiných později obšírněji bude pojednáno); nápěv hymnu: „A solis ortus cardine” (str. G), „Couditor alme sidernm” (str. 95.), ,Vcsilla Pegis" (str. 130), „Pauge lingna” (str, 135.), nápěvy antipllon „Salve Regina” istr. 110.), -Regina coeli" (str. 139.). Nápěv staré velmi rozšířené písně „Quem pastorea landavere” jest na str, 64 Nápěv písně „Bože Všemohoucí” (str. 18r,.) jest tentýž s německým „Christ ist erstanden” ; základem pak obou jest nápěv sekvence Velikonoční: ,Victimae paschali" atd.
s) Laskaví čtenáři hled'tež míti při ruce k srovnání Lehuerovo vydání nedělních rorát; rovněž i Graduale officielní ~ vydání Pustetovo) a komu možno, hled si zaopatřiti též vydání IIermesdorffovo svrchu udané zvlášt proto, že jsou k němu přitištěny neumy. Tím způsobem se lépe poznají naše Rorúty; i k bližšímu seznáni officielního Gradualu toto srovnání přispěje,