spolek Ceciliánský, jehož dlouhá dráha působení zuamenána jest tak mnchým, čestným památníkem. Le nadšený přivrbnec važuého směru hudby posvátné zde brzy vynašel přátel, jimž o svém novém štěstí vypravoval, kdož by pochyboval? Nadšeni jest nakažlivé. Slova nadšená v srdci šlechetném snadno kořeny zapouští. Tak i zde slovo vy dalo ohlas. Ve vzorném sboru učitelském jednoho ducha a jednoho srdce zaho' elo zejmena dvé duši zpřízněných svazkem pevného přátelství po tom, o čemž jim s takovou láskou vypravováno jest. Přátelství obou duši, již dříve přirozeně utvrzené povahami vzájemně se doplňujícími, živené stejným povoláním, stejnými zájmy, obapolnou hlubokou vzdělaností hudební a stejnou šlechetnosti, nyní novými svazky upoutáno a možno-li upevněno .jest. Oba blfženei se zápalem, jakého jen duše nadšených hu(lebufLů schopny jsou, jali se pracovati na novém poli s vroucností a láskou věru obdivuhodnou. Pro jednu věc zřídili dvě ministerstva: vnitra a vyučováni. Jeden se staral o repertoire dodáváufm a opisováním not s pilnosti mravenčí, druhý sebral a vycvičil četný sbor s vytrvalosti mravenčí. Již ničeho jim více nescházelo, než poslechnouti si přednes chorálu a způsob deklamace. Jsouce jedinou bytosti ve dv,)ň osobách zajeli si do Karlína, hravě osvojili si tajností přednesu a s rychlosti skoro báječnou měli pohotově sbor umělecký, který po dvouleté činnosti odvážil se na skladby nejtěžší s výsledkem stkvělým, jak s vypravováni dálšího se objeví. Co jeden vysvětloval, druhý hned hudbou illustroval. Jména jejich jsou čtenářstvu „Cyrillal již známa z „Cecilie”. Záležitosti vnitra spravuje Jan Mazánek, záležitosti vyučováni Kocian, oba velezasloužilí učitelé na měštanských školách v Ústi D/ 0r1. Hojné a účinné podpory dostává se jim jak od řiditele ústavu, tak od ostatních kollegS, kteří ve sboru účinkuji, příklad to jednomyslnosti a lásky skutečně ctihodný a obiažgjfcf. O sboru pěveckém v každém ohledu vzorném dále ještě vypravováno bude.
V souhlasu se ctihodným sborem učitelským jest i velebné duchovenstvo. Kdo chceš orientovati se dobře v povolání svém duchovním, neopomeň, když cesta tvá ústím vede, zastaviti se na pohostinném děkanství. Ohřeješ se tam a duše osvěží. Nalezneš tu starou, zlatou upřímnost sdruženou s horlivostí církevní, ten oheň lásky, který svitl a hřeje Hned na prahu pocítíš, že jsi se octnul v domě duchovním. Doba měnivá zde stop nezůstavila. Zůstalo vše při starém. Jako to staré staveni s dubovými schody a dveřmi, takový jest zde ten staročeský řád církevní. Vdp. děkan Jan Cibulka jest vřelým přítelem a pod

porovatelem čilého života církevního a tudy i mecenášem cirkevni hudby směru vážného. A jako on smýšlí, miluje a podporuje rovněž snahy cyrillské vydatuě vdp. vikář Josef Tupec. Le i ostatní duchovenstvo zde i tam stejnou měrou přeje cyrilliánům, netřeba dokládati. Stejné snahy snadno se sjednotily a vedly k jednomu cíli. Aby zásaáy cyrillské také ve vůkolí pravě oceňovány a rozšiřovány byly, svolal vdp, vikář do Ústf vikariátní poradu a učinil zároveň pozváni na sousední duchovenstvo a učitelstvo, které hudbu chrámovou řídí.
Tak vznikla 2)rvní cyrillské slavnost vikat•iátiií v rozměrech velkolepých. Že jiné následovati budou, pochybovati nelze.
Schůze určena jest na den 3. září. Účastníků dostavilo se z celého vůkolí valně většinou kněží a učitelů. Zastoupeny byly farnosti následující : I3rand~s n. Orl. (farář Je-línek, kaplan Váško, učitel Tobfček a j.), Černzrtá (farář Šeda, učitelé Percival, Kment), Dobrouč (farář Krihl, kaplan Hermann, učitelé Sehiitz, Kubíček), Horní Dobrouč (učitel Katka), Ilermanice (farář Vacek, učitelé Beran, Grulich), Hitátnice (farář Kouřflek, učitelé Michálek, Pražák), CltocPŠt (farář Dvořák), Knapovec (far. Šmid), Kzdiaětice (far. Landrock), IC?jšj?erk (kaplan Krčmář, učitel Kadleček), Lanškron (kaplan Janáček, učitelé Winter, Kučíkl, Lib(-hany (kaplan Šonský, učitelé Krejsa, Dušekl, Litomyšl (zám. kaplan Danielis, učitelé Luňáček, Nejedlý, Šfastný), Lttkav (učitel Mareš), JIorašice (kapl. Vlček), Polička (děkan Mazáč), Rudolfice (far. Dostálek), Rybník (uč. Kinzl), Žietová (farář Pilař, učitel Komárek a j.), Sloupnice (farář Jelínek, bohoslovec Limberský), Sopotrtice (ka,plan Vaigl, učitel Podhájecký), Tciccí (far. Kašpar), Ceská Třebová (vikář Tupec, kapl. Kofránek, katecheta Kubek, M. škol Pankert, učitelé Dostál, Jiroušek, Matyáš, Sommer, Tykač, Vogel, člen městské rady Rybička), Dlouhá Třebová (učitel Velinský), Třebovice (farář Tichatschke), ústí nad Orlicí (děkan Cibulka, kaplané Lžičář a Nývelt, katecheta Vlach, bohoslovci Beneš, Poláček, starosta okresního zastupitelstva Sponar, členové rady městské Jandera, Kotab, Valenta, Lukes a Heller z Prahy, gymnasijní profesor Pačenka z Plzně, učitel Alois Andres ze Smíchova, učitelé Andrlik, Kapras, Michalička; z účin-kujících: řidítel škol měšfanských Novák, pořadatelé slavnosti Kocian a Mazánek, učitelé Kunstovný, Riicker, Spindler, lekárnik Andros, bratři jeho právník Quido a studující Leo, studující Kabašta, Mikula, Pitro, Skřivánek, Sychra Arnošt a František, Zábrodský a j), Vijprachatice (farář Bruckner, učitel Michalička ) Seznam není úpiný. Kromě jiných, jichž