— 44 -

f arní Jednoty Cyrillské za odvětvené jednoty diecésnich Jednot Cyrillskjch považovány býti, vyžaduje se:
a) aby stanovy jejich v ničem neodporovaly
stanovám diecésní Jednoty Cyrillské ;
v) aby jejich předsedové od předsedy die‑
césniho potvrzováni byli;
c) aby představenstvu diecésní Jednoty Cyrillské skládaly výroční zprávu o činnosti jednoty.
§. 25. Farní Jednota Cyrillská odvádí každoročně do pokladny Obecné Jednoty Cyrillské prostřednictvím diecésní Jednoty tolikrát 10 kr., kolik platících členů farní spolek čitá. (Stanovy „Obec. Jed. Cyr.” §. 7. b. bb.)

Dá-li Pán Bůh, budou zakládány v uchách a na Moravě diecésní jednoty Cyrillské. B orientaci podává tuto redaktor návrh stanov v souhlasu se stanovami Obecné Jednoty Cyrillské vypracovaných. Netřeba dokládati, že podle rozmanitých poměrů místních třeba bude stanovy doplňovati. Pouze články, jimiž se ustanovuje právní poměr budoucích diecésnich jednot Cyrillských k Obecné Jednotě Cyrillské, dlužno přijmouti beze změny tak, jak ve schválených stanovách Obecné Jednoty Cyrillské obsaženo jest. In necessariis unitas! Ve všem ostatním jest volnost.	Lelaner.

Pěstování zpěvu církevního.
Diecése Královéhradecky.

Z Nového Hradce Kr
Hudba posvátná u nás zapustila již své kořeny dosti hluboko; jest si jen přáti, by nám i nadále příznivé poměry tak prospívaly jako až dosud. Přední naše sily poznaly již co krásného pro chrám jest, tak že, dokud budem takto pohromadě, v chrámě našem jen posvátní zvukové stánek svůj míti budou. — Na Hod Boží velik. provedli jsme 5h1. mši Vittovu „in Hon. S. Raphaelis Archangeli”. V „Cecilii” jsem se dočetl, že tato mše nad míru krásná jest, i nemeškal jsem ji hned objednati, aniž bych byl dříve uvažoval, zdali se pro náš sbor hodí čili nic. Patrno, že veliká touha po krásném zvítězila. Mše toužebně očekávaná přišla, dali jsme se tedy do zkoušek. Však již při prvním cvičeni poznal jsem svou přenáhlenost. Mše tato jest totiž psána pro většl a vycvičené již sbory a k takovýmto náš sbor nemožno ještě při-čísti. Zdálo se mi již, že snad ji neprovedeme. A také, kdyby byla jiná nová mše bývala po ruce, snad bychom ji byli prozatím odložili. Však někteří nechtěli dopustiti, aby k tomu přišlo, slíbivše pilně do zkoušek při-cházeti. S dvo,jnásobnon pilnosti pustili jsme se tedy do díla. Ťeleznou vytrvalosti dosábli jsme toho konečně, že mše dosti slušně pro-vedena byla; stála nás mnoho namahání, avšak požitek byl ještě větší. Jest to skutečně mše nemalé ceny. To toužebné volání „Kyrie eleison l” spojené s pevnou důvěrou v Boha nevychází mi ještě ani nyní z mysli. Baritonu vykázáno velmi důležité místo, zvláště v ,Kyrie" a „Gloria”, kdež na mnohých místech zcela samostatně vystupuje. Konec +Gloria

posluchačstvo velice překvapí. Tempo stává se ustavičně rychlejší, blasy se značně pro-plétají, laiku zdá se již, že vše ztraceno a spleteno jest; chod jednotlivých hlasů stává se zřetelnějším, až konečně několika posledními takty se velice napnutá mysl posloucbajícfho zase upokojí a příjemně naladí. Jsou to v pravdě andělské zvuky. A tak každého i v ostatních částech leckterá zvláštnost a krása překvapí a mile dojme. — Uvádím z našehu repertoiru ještě následující: 0 vzkříšeni zpíváno P. Křížkovského „Te lleum” a odpoledne na Hod Boží velik. ,Litanie" téhož mistra, samá to krásná díla. Na sv. Jana N. dávána krátká mše od Jaspersa a na Nebevstoup. mše ,Jesu Redemptor" od Kaima. Též se nám dosti zdařila mše Kravutschkova Op. III., kterou jsme zpívali na Hod Boží svatod. Konali jsme, co jen bylo možné, více od nás nemožno žádati. Nebot mnozí ve sbm•n jsou jen slabé sily, kteréž by se samy, bez několika lepších zpěváků neudržely. Za několik let to bude moci býti rozhodně lepši, neboť budoucnosti půdu připrapravuji cvičením školních dítek ve zpěvu. Pak snad hudbě posvátnG vůbec pokvetou lepši časy. Doufejme 1	g plé.

Z Vrchlabí v květnu 1879.
Poslední zpráva má pocbázela z počátku listopadu minulého roku: Jest-li že od té doby příliš mnoho se nestalo, sluší předce konstatovati, že smysl pro ušlechtilou a skutečně cíilievní hudbu jak u zpěváků, tak U. navštěvovatelů chrámu v7dy vice půdy nabývá. Sbor pomalu sice, ale ustavičně se množí. Každé