Vychází vždy	Jen frankované listy
15. každého měsíce.	přijímají se. Rukopisy redakci za‑
slané nevracejí se. Předplatné,
CECI jež činí	LIE,	Dopisy, týkající se
poštovní zásylkou	Časopis	redakce, buďtež za‑
franco franco
na celý rok r. m. z1.2' 1 pro katolickou hudbu posvátnou	Ferd. Lehnerovi
napůl lety n n 1,	v Karlíně, číslo 234.
přijímá pouze na je‑
dnu ztěchtodoudob	v Čechách, na Moravě a ve Slezsku.	Reklamace zasýlány
administrace	Majitel, vydavatel a redaktor:	buďtež do expedice v Praze, v Karlině,
v Karlíně, číslo 234.	EHNER.	Anenská ul. č. 144.
J	i
Číslo 5.	V Praze, dne 15. května 1879.	Ročník VI.
OBSAH: Stařočeské písně ze XIV, a XV. věku. — Dr, A. W. AmUros o reformě či obrodu hudby kostelní.
— Stručný návod ku vyučování sborovému zpěvu. — V. hudební příloha Missa in honorem 5c. Joannis Ne‑
pomuceni, — Drobty a zrnka.
Staroěeské písně ze XIV. a XV. věku.*)

Chci dnes pokračovati, v čem jsem v předešlém čísle započal a dle slibu svého dalšf poklady staročeských pfsni dosud neznámých ze své snůšky vyzdvihnouti a milým krajanům svým na uváženou sděliti. Tentokráte však to není pouze jedna píseň, nýbrž jest jich osm, jež našel jsem v rukopise c. k, universitní knihovny pražské, sub signat. XI. E. 2.
Hlavni obsah té knihy označen jest nápisem : n Jncipiunt casus utiles in foro conscieutie, gnos compilavit Frater Henricus de Barboy" atd. Obsahuje tento díl knihy dle rejstříku na konci přidaného rozličné bohoslovné traktáty v pěti knihách a mnohých kapitolách. Jedna z nich jedná: „de clericis conjugatis” a z té bych soudil, že kniha tato, přihlížíme-li též k pravopisu, pochází sepsáním svým bud z konce XIV. neb z počátku XV. věku. Pisatelem té knihy není onen
n

Jindřich z Barboy, nýbrž jak na konci stojí psáno: nFrater Nicolaus Mrva", o němž však ničeho vice nelze nám udati.
Po oněch traktátech zavirá rukopis v sobě ještě osmero staročeských písni nestejného pravopisu a notováni, o nichž zevrubněji nyní chceme promluviti. — První jest adventní počínající: „Poslal buoh ku pannie ne kazdeho posla nez naisilnieissieho sweho archangela.” Celý text naplňuje skoro dva listy.
Noty jsou černé, chorální, avšak šikmo položené a veskrz stejné, nemensurované. Na začátku jest předznamenán jen jeden (F)klíč, však na stránce třetí udává oba dva klíče obvyklé na II. řádku F a na IV. C klič. Melodie je složena v hypolydieké tonině a vy-skytuje se též v našich rorátnich zpěvfch častěji. Jest též velmi přfpadně přizpůsobena obsahu. ZačínáE na příklad :

(F) Poslal Bůh ku pauně ne kaž-dé - ho po- sla, než nejsil -nější- ho své-ho ar-chan-dě-la.

*) Laskavý čtenář račiž si opraviti některé chyby, jež se staly u vytištěni staročeské písně ze XIV. století v minulém čísle .Cecilie" (čfs. 4.)
Hned na počátku čti: „Od cziesarzie, Jezu Krista jest psáno monogrammem :
V 10, sloze čti : ,paňy pozdrawila”.

V 12, sloze vyškrtni ss závorkované.
V 13. sloze čti »sty" (— proti), — A ted jest vyuechán celý řádek, tak že 13. a 14. sloha musejí zníti : T~. inhed swaty ian w lechnyem brzysio vstal j)ty panu savemu. 1T4 S weliku pokoru chwalu tvzdarvagie, na save nohy pty nyemu klekagie" atd.	Konrád.