- 80 -

řenf tónu, otevírání úst, dýchání atd., arcit krátce, však přece izaždému jednotlivě vy-světlit musí, což při větším počtu žtílzů mnoho času zabere. (Zdáli se každodenní cvičeni býti mnoho, necht se uváží. že se nemusí denně zpívat ; 7bývajfcf dny že se mohou upotřebit k vysvětlení not, taktu atd; že učitel napíše na tabuli řadu písmen a nechá je od žáků na noty převést, aneb napsanou řadu not nechá jednotlivě a ve sboru čist atd. Podobná cvičení musí ostatně tak i jinak pilně odbývat.)
Nebude zajisté od místa, promluvíme-li při této příležitosti také o povinnostech učitele týkajících se zdraví žáků. Jakož vůbec zpěv již s osmým rokem stáří počít může, učitel tudíž něžné dítky před sebou má a tyto ve sboru se cvičí, nesmí nicméně pečlivé pozornosíi učitelově ničeho ujíti, co se každého jednotlivého žáka týče. Učitel budiž pilně bedliv toho, aby dítky určené ku vyučováni ve zpěvu především tělesně zdrávy byly. Jeho povinnosti je, aby je varoval před přílišným namaháním těla, před zahřátím a zastuzením, i aby je navedl k tomu, aby držely krk v mírném teple. Hlavně u hochů aby netrpěl, by měli lzrk šátkem příliš stažený, jakož musí tobo dbát, aby děti při zpěvu hrdlo co možná volné měly. Necht dále nedovolí opozdivším se žákům hned po jich příchodu zpívati, a pozoruje-li u některého z nich chrapot neb kašel, nenutí ho do zpěvu, nýbrž vyčká, až dotýčný úpině zdráv jest a byt i po vice dnů zpívat nemohl; neb jsa takový pacient přítomen vyučování, slyší a tím se též cvičí. Chrapti li ve sboru více hlasů, což se zhusta v zimních měsících stává, necht se cvíčenim vyčká a žáky jinak zaměstná. Dobré jest; když učitel po cvičeni nepropustí hned žáhy, nýbrž sečká, až zpěvem zahřatG sobě poněkud oddechnou a kriz v obyčejnou teplotu přejde. Propustiv je pak, necht je upozorní, aby ne-mluvili příliš proti větru a nedýchali ote-vřenými ústy, nýbrž nosem.
Všf možnou přísností dbejž učitel toho, aby déti při cvičeni nikdy n e k ř i č e l y, nýbrž jen polosilným hlasem, lebce a bez všelikého zevního namahánf zpívaly. Poznámka tato jest tím místnější, an nic snadnějšfho, než že děti lehce ze zpěvu v křik přejdou, což nejen nepěkné, ale i zdraví žáků škodlivé jest. Neb jak později povíme, povstává zpěv

z činnosti svalu a svazů lzrčnfcb, k čemuž plíce pouze potřebného vzdncliu dodávají, řídíce takto tón co do síly a slabosti. Křičený tón nejen že odporný jest, on také žádného oduševněni schopen není a každý jen poněkud hudební sluch uráží. Tóny se musí proto mírně a pozvolna nasazovat, nikdy se nesmí pak vyrážet aneb vyhrizávat; zvlášt tóny ve forte se musí opatrně zpívat. Zkušenost ukázala, že zpěváci, kteří křičeli a vyšší tóny vyráželi, nikdy nevydrželi dlouho zpívat a hlas brzy ztratili. Vykřičený hlas jest ale pak na vždy ztracen, an svazy hlasová své pružnosti na vždy pozbudou a další činnosti neschopnými se stanou.
Neméně důležitou povinnosti učitelovou jest pozorováni, kdy žáci mutují, to jest měni hlas U hochů děje se mutace obyčejně v 13. a 14. roku a příroda již sama k tomu nutí, aby v ten čas se zpěvem se ustálo, nemá-li ce volné a přirozené vyvíjeni ústroji hlasového překazit. V ten čas pře-chází hlas hochů v mužský, u děvčat v panenský. U těchto se tento přechod jeví obyčejně zvláštni ostrostí a pronikavostí, také někdy drsností a patrnou umdlenosti hlasu a jest tu taktéž největší opatrnosti zapotřebí.
Hodinu pro cvičení určenou necht učitel upotřebí tak, že vždy asi čtvrt neb půl hodiny užije k theoretickým výkladům, ostatní čas pak ku praktickým cvičením, ku kterýmž necht čistě laděný nástroj, at housle aneb piano po ruce má. Učitel nebudiž nikdy úzkostliv a nezbud dobré mysli, jestli žáci si ihned neosvojí jeho výkladů aneb za-pomenou-li mnohé důležité z předešlé hodiny. Necht nezapomene, že t r p ě 1 i v o s t a o p a k o v á n i jsou duší vyučování.
Jak z předešlého vidno, nemá učitel zpěvu příliš lehký úkol. Je-li však jen poněkud svědomitým a pilným, velikých věci se při známém nadání budebním našelio národa dodělá, při čemž mu jeho práci oslazovat bude vědomf, že pomáhal poctivě pracovat ku zvelebení jména Božího a duševnímu vzdělání svého národa, čehož obého pilná potřeba právě v nynější době se jeví.
Vyčerpavše takto vše, co jsme předeslati za naši povinnost uznali, přikročfine nyní ku vlastnímu návodu ku vyučováni sborovému zpěvu.

1[jpoirut ilu>ti.
Kdož až dosud předplatné za letošní ročník „Cecilie” neodvedl, račiž během tohoto měsíce tak učiniti. Redaktor.

LMIF' S hudební přílohou č. 10. --~
1lákladem vydavatelovým. — Tiskem Mikuláiíe a Hnappa v Praze, v Karlině.