- 66 -

Tu obyčejně se stává, že pokročilejší znajíce jíž dobře počátky, zabývají se mezi cvičením jinými věcmi, nemajíce nijak na vyučováni podílu, čímž ovšem ostatním jen pohoršení dávají, zavádějíce je často též k podobnému počínáni. — Cvičí-li se však předc s ostatními, tu se opět naskytuje jiná vada: zpěváci — jak obyčejně se říká — zpěv drží a ostatní, uezpěváci, za nimi papouškuji a — cvičeni míjí se opět cílem, jelikož takovým způsobem nikdo z takového cvičení nemá užitku. Ti pak, kteří posud nic neuměli, se ničemu ne-přiučí, poněvadž se jim zvláště dle jejich způsobilosti milo péče věnuje. —
Ze společného cvičeni plyne pak i to — což dosti často bývá — že nezpěváci, vědouce o své slabosti, stydí se před pokročilejšími zpívati, obávajíce se výsměchu, i vymlouvají se raději na nedostatek sluchu neb hlasu neb na jiné věci, jen aby zpěvu vyhnouti se mohli. Ovšem později, když do života vstoupl, nahlížejí, že měli i toho málo, co se jim zde po-dávalo, svědomitě užiti k zdokonaleni ve zpěvu, jest však již pozdě bycha honiti. —
Dokud takovýmto způsobem v seminářích zpévu vyučovati se bude, žádného výsledku se nedocílí, a je pak škoda i toho málo času, jenž zpěvu se věnuje. Část chovanců, ve zpěvu již v prvém ročníku vycvičených, cltodi po celý rok, ba po celá čtyry léta do zpěvu, aniž by své vědomosti rozšířila a zdokonalila.
V některých seminářích panuje pak i ten zvyk — at jinak se to nezove, — že na chuti chovanců záleží, zda hodina pro zpěv určená, zpěvu též se věnuje či nic, takže pak počet hodin cvičeni ve zpěvu skutečně věnovaných seschne se téměř na nullu. Nu, tu pak ovšem o vyučování zpěvu a nějakých výsledcích vůbec nemožno mluvit a lze jen politování své nad tim vysloviti. —
Poněvadž v prvním ročníku alumnové aC cvičeni neb necvičení pevných základů a jisté zručnosti ve zpěvu nedosáhli, nemohou v následujících ročnicich nic jiného podnikati, nPž že zpěvům liturgickým jen dle sluchu učiti se mohou. Kteří byli slabi, s tíží těm zpěvům se přiučuji, kteří byli pokročili, dále marně čas zabiji. —
Z toho, co jsme poznali, snadno sestaví si laskavý čtenář obrázek, jak bez prospěchu se vyučuje zpěvu v seminářích a sezná, že, věnuje-li se již na cvičení zpěvu čas a penize, přede by to mohlo býti lepším, aby alumuové nějaký prospěch z toho aspoň očekávati mohli.
Protož v čem třeba vyučováni zpěvu opraviti ? —
lPředevšfm, aby vyučování nedělo ffle dleročntl;ú, »ýl„-íx podie z.ualosti

a pokročilosti. To by mělo výhodu, že by se ziskalo více času k cvičením Chovanci rozdělili by se na 3 neb 4 oddělení; každé oddělení mělo by jednou za týden zpěv, tedy ne více, jako nyní se děje. V nižších odděleních by hleděl učitel zpěvu, aby chovance vycvičil v elementech, jak dalece by mohl. V druhých odděleních by pokračoval. Tim způsobem dělili by se každý rok alumuové, takže by do nejvyššího odděleni cvičený zpěvák i z prvého ročníku přijat býti mohl. Poslední oddělení tvořilo by jakýsi cvičený a spolehlivý sbor, který by dovedl nejen ,Dominus vobiscum" zazpívati, ~) ale i vniknouti by molil do historie zpěvu církevního, do pravidel zpěvu lidu a i do methody, jak na národnicL skolách píseň círlievnf se pěstovati má. Při tomto rozdělení neztrácel by ani jediné hodiny k vedlejším potřebám i mohl by systematicky po-kračovati a tu pak vyučováni cílem zajisté by se neminulo. —
AlumuovG nahlédli by zajistG brzo užitek z rozděleni takého plynoucí, a vědouce, že předc něčemu naučiti se mohou, s chuti by v oboru tom pracovali a zajisté by se i výsledků velmi dobrých dodělali. —
Zároveň když stejně pokročilí pospolu budou, odpadne i příčina k stranění se zpěvu ležící v stydlivosti, ostýchavosti a malátnosti jedněch a nevšímavosti druhých, takže jedním rázem četná vady nynějšího způsobu by se odstrani13•. —
Přimý následek nového systému by1 by as zvelebení zpěvu v seminářích samých. Co zde mnohdy stojí práce a namabáuf, než ee sežene několik zpěváků, kteří aspoň noty znají, aby zapěti mohli při zvláštnich příležitostech neb při mší sv., není-li zvláštni ředitel kůru'? — Je to skutečně smutné, že z tolika mladých často krásným hlasem i dobrým sluchem na-daných mladíků pouze nejvýš 1W% zpěv aspoň poněkud zná! A přede jsou syny zpěvu milovného národa českého! — Pak zajisté i zpěvy nešporové lépe a velebněji by se vyjímaly, než nyní, kdy dosti značná část vůbec ani nezpívá. —
Dále jest nám pohlížeti do budoucnosti, co tam chovance semináře očekává a tu zajisté každý, kdo nyvější poměry zná, co se hudby a zpěvu církevního týle, přisvědčí, že velká úloha na kněze čeká. Až do nejnovější doby obstarávalo zpěv a hudbo kostelní výhradně učitelstvo, byvši na ústavech učitelských řádně k tomu vzděláno. Nyní však má se věc jinak: Kandidáti učitelství vystupuji z paedagogii, ne‑
*) Dle nabyté sknšenosti nedovedou novosvěeenci
mnohdy ani „I'refaci” a „Pater noster” řádně
a slušně zazpívati, ač po celá 4 léta určené
h04h13" jiilllŇ D3r~t i'gYaj1.	Pwn. rígd8.