— 53 —

a konal v něm sÍavnou mši sv. za četné assistence, po níž udělil s hory pod šírým nebem na vyvýšené triUuné papežské požehnání lidu v počte 30.000 o hromážděnému. Ku větší oslavě pontifikální mše sv. znamenitě přispěl zpěvácký spolek Bystřický „Hostýnu s panem ředitelem kůru, Ant. Šulou. Po chorálním introitu ,statuit” provozována Missa Cunibert od Rampise smíšeným sborem. I responsorii použil p. řiditel gregorianských, nad kteréž zajisté neut. Ač podnik tento opraveného zpěvu církevního ve smyslu spolku cecilianského, ve kterém náš výtečný vp. Pavel Křížkovský v Olomoucí vznešeně pracuje, u nás první byl, podařil se nad všechno očekávání skvěle, překvapil a uspokojil každého, kdož milovníkem jest hudby a zpěvu církevního a nepřítelem intrád a figurálck, které nyní Bohu-chvála již všude téměř v zaslouženou opovrženost přichází. Vp. Křížkovský, který nám písemně pro‑

jevil litost svou, ze mu nemožno zavítati na fíostýn ku řízení kůru, jelikož pro churavost právě v ten čas do Karlových Var se ubírá, bude zajisté po-těšen nad zdařilým tímto podnikem, kterým opět jedno město na Moravě pro jeho školu získáno jest. Poznal v tu neděli zajisté i přítomný lid, že zpěv přesně církevní, čistě provedený jediný jest, který se hodí pro chrám, služeb Božích důstojen jest a člověka se modlícího skutečně v kruh nad světový povznáší, kdežto figurální mše a intráda nejen od země k nebi ani drobet nepovznáší, nýbrž naopak veselost budí jen světskou, k ohlížen{ se na kůr a roztržitosti svádí a dokonce i na tanec upomíná. Těšíme se v Bystřici, že přičinlivý pan nadučitel Šula s ochotným zpěváckým spolkem nyní častěji podobi4ým spůsoUem ku oslavě slxižeb Božích přispějí, jakož i že chorální responsoria nyní u nás navždy vytlačí všechna jiná moderní.

Diecése Králowéhradecka.

Z Jaroměře,°dne 8. května. (Yokrač.)
Přehlížeje tedy hudební archiv kostelní, našel jsem hojnost skladeb instrumentálních. Jsou zde vloženy: Biťhler, Bauer, Brixi, Bissa, Cibulka, Ditters, Dittersdorf, Dreyer, Diabeli, Drechsler, Eybler, Fiihrer, Haydn, Hueber, Hennerich, Hausmann, Kohout, Kohl, Kleyn, Kadleček, Kůlka, J. Krejčí, Lohr, Mašek, Můller, Mozart, Pokorný, Pazák, Rassler, Riggin, Rotter, Schiedermayer, SchSpf, Spermalogi, Theny, Taschke, Vogel, Vocet, Vittasek, Zechner, vcelku 90 mší pro neděle a svátky. Requiem 21, Nešpor 21, Litanií 35, Te Deum 9, Offertorií, Gradualií, Mottet, Arif a jiných skladeb 200. Celkem 376 skladeb figurálních od jmenovaných a ještě jiných skladatelů. Mezi těmito notami také byly jako ztracená ovečka, 4 mše vokální s průvodem varhan, jsou to: „Missa Cunibert” od Rampise, „Salve Regina” od Stehleho, Greith. chorál. a in hon. set. Augustin od Fr. Witta. Tyto mše krátce před úmrtím předešlého říditele kůru k návrhu velebných pánů kaplanů od zdejší záduše zakoupeny byly. K pro-veden{ jich však nedošlo. Kdo by je byl zpíval? Honosím se tím, že po dvě leta měl jsem příležitost seznámiti se se skladbami slohu ušlechtilého a přísně církevního, když nejkrásnější co sp$vák za řízení proslulých pp. F. Z. Skuherského, bývalého svého ředitele varhanické školy a Josefa Foerstera, profesora hudby na koncervatoři, a ředitele kůru sv. Vojtěcha v Praze, jsem účinkoval. Naladěn vkusem právě nejlepším tvoříval jsem iobé obraz budoucí činnosti v barvách nejkrásnějších, kde viděl jsem se v myšlenkách obklopena sborem zpěváků a zpěvaček bedlivě a dobře Fvičených. Byl to však pouhý sen, který se ne-

uskutečnil. Musel jsem býti spokojen prozatím s malým sborem. Nebylo pomoci. Hlas svědomí udušoval jsem a nevolky bylo mi provozovati starý šlendrián dále. V postě. zpívali jsme mši jednohlasou od Fůhrera, ku které jsem potřebné vložky podobné ku mši, dle ritualního textu sobě vždy sám upravil a neb jsem hrál píseň a lid zpíval. Na zelený čtvrtek a bílou sobotu jsou známé mše Fiihrerovy, od té doby pak byla jeu hudba instrumentální,
Po svátcích velikonočních žádal jsem pp. učitele škol zdejších, aby laskavě dětem, které by se zpěvu učiti chtěli, oznámili, že bych je cvičiti počal, co také se ihned stalo a 20 dítek zpěvu schopných sobě jsem vybral a pilně přes jaro a Teto učil.
Tato zpěvuchtivá mládež ku radosti mé po-kročila v krátké době tou měrou, že v nejbližším na to adventu téhož roku již možno něco Bohu milého a světu podobného v kostele provozovati.
Opatřil jsem Wittovu „Missa Exultet” pro dva hlasy a varhany, kteréž pak nováčkové moji se pilně učili a když naučena byla, zjednal jsem zpěváky v jisté době, kdy nikdo jiný přístupu nemá, do kostela ku zkoušce při varhanách, která pro první vystoupení takových začátečníků nevyhnutelně potřebna jest. První neděli v adventě, jakož po vícekráte v téže době, byla mše ta s vložkami e průvodem varhan slohu téhož pro dva hlasy, které sobě sám dle potřeby a slov na každou neděli připadající upravuji, k úpiné spokojenosti od těch malých zpěváků provedena.
Od té doby pokračuju stále na céstě reformy hudby kostele{, a od adventu minulého zavedl jsem již následující skladby: „Missa Exultet” od Witta, „Missa Salve Regina” od Stehle, pouze dvouhl. a „Missa Cuuiberty od Rampise. Pak ná-