Vychází vždy	Jen frankované listy
S. každého měaíoe.	přijímají se.
Rukopisy redakci za‑
Předplatné	slané nevracejí se.
jež čiui	Dopisy, týkající se
poštovní zásylkou	Časopis	redakce, buďtež za‑
franco franco
na celý rok r. m. z1.2,	Ferd. Lehnerovl
na půl leta „ „ 1,	pro katolickou hudbu posvátnou vKarlíně, číslo 234.
přuz pouze na je‑
nu z té těchto dnou dob	v čuchách, na Moravě a ve S1ez~ku.
d	Reklamace zasýlány
buďtež do expedice
adminlstraoe	Majitel, vydavatel a redaktor:	v Praze, v Karlíně,
v Karlíně, číslo 234.	FERDINAND g. ~EHNER.	S Anenská ul. č. 144.
Čislo 7.	V Praze, dne S. července 1878.	S Ročník V.
OBSAH : Zpívaná mše zádugní. — »Musica Sacra« a diecésní jednota v IIradci Králové. — Pěstování zpěvu cfrkevnfhv. — Arcidiecése Olomúcká: Z Bystřice pod Hostýnem, — Diecése Králo)éliradecká: Z Jaroměře. Z Poděbrad. — Diecése Litomčřická: Z Bezna, —Jednota sv. Cecilie pro lublaňskou diecési, — Mosaika.
Literatura hudby posvátné, —
Zpívaná mše zádušní.
Píše Edm._Lanyer. (Pokračování.)

Oprávněaost této mše zpívané bez sluiebniků obřadních (ministri sacri) odvozuje se z ritu celebr. Missam” tit. VI. n. 8., kde se praví: „Si quandoque Celebrans cantat Missam sine Diacono et Subdiacono”. (Má-li kdy celebrant zpívati mši bez jáhna a pod-jáhna.) Že totéž i při zádušní mši platnosti má, vysvítá z ustanoveni, vedle něhož v řadě zpěvů, které za jáhna celebrant zpívati má, taká ,Requiescant in pace” se uvádí.
Ba ještě vice! Jsou případy, kde i ,bííssa solemnis exequialis" nahraditi se do-voluje mši čtenou (Missa 1 e c t a). Nebo také pro jiné funkce, pro které v missálu „Missa solemnis” se předpokládá, dopouští ve prospěch menších kostelů Benediktem XIII. vydané -Memoriale rituum" mši čtenou, když totiž Missa cantata" neb „solemnis” býti nemůže. Uvedené ,Memoriale" vypočítává obřady 6 dnů, Hromttic totiž, popelečné středy, květné neděle, zeleného čtvrtku, velkého pátku a bílé soboty, nechce tím však nikterak tvrditi, jako by jen v takové dny slavný obřad nahražovati se směl pouhým recitováním, nýbrž uvedeny jsou za pouhé příklady, aby dle jejich vzoru také jiné mohly se spořádati. Vysvítá to z „Monitum” officelnfho vydáni řečeného „Memorialel v předu vytištěném : „Sex, semel in anno occurentes, fanctiones enncleatae exponuntur : ex quibus band diíficile erit, methodum excerpere pro consimilibna”. (Šest obřadů vysvětlilo se

do podrobna, z nichž bez obtíží lze dovtípiti se způsobu pro případy podobné.)
Taková „Missa Lecta”, která však vždy několik kleriků předpokládá, nemá býti považována za mši „mere privata”, ač s ní společného má i to, že pouze čtena a nikoli-věk zpívána býti má ; rozeznává se však od mše pouze soukromé, poněvadž slavnou mši zastupuje tím, že jest dovoleno, aby službu oltářní vykonávalo vice kleriků, nikoli pouze jeden, a dále, že na počátku mše smí jeden z kleriků kalich na oltář přinésti, korporál rozprostříti, po přijímáni pak opětně kalich od oltáře na kredečnf stůl odnésti. *)
Přidržujeme-li se mše sv. téhož rázu ne pouze soukromého, vyjasni se pak mnohé jiné ustanoveni, aniž by tím ublfženo bylo všeobecným rubrikám missálu : „Missae p r i v a t a e pro Defunctis quocunque die dici possunt, p r a e t e r q u a m in festis dup 1 i-c i b u s et D o m i n i c i s diebus.9 (Rubr. gen. Miss. tit. V. n. 2. ad fin. **)
*) Poznamenání. Takovou „missa lecta” s ně-kolika kleriky dalo by se nejsnáze odpomoci zlo-zvyku v Praze panujícímu a liturgickým zákonům přímo odporujícímu, kde obyčejem bývá, že tichá mše sv. sloužívá ses jáhnem a podjáhnem.
**) Pozn. Zda nemluví se ještě o v ý s a d á c h mší zádušních, které ovšem mívají platnosti jiné ppři zpívané, jiné při čtené mši svaté. Zde pouze konstatuje se, že mši při exequifch rubrikami ustanovenou lze za jistých okolností vyměniti za mši čtenou.