-45‑

hostil. Kdo chceš živě si představiti tu do-jemnou lásku a dobročinnost, zajeli si 1: otci diecése Králové Hradecké, a přesvědčíš se.
Odcházel jsem hluboce dojat. Ústa slov díků přiměřených nenalezla. Ale srdce radostí rozechvěn6 překypovalo citem, který slovy vyltčiti nelze.
Srdce v prsou bušilo ; tváře hořely. Po celé cestě jsem si zpíval. Věříš čtenári ?Ldaž to byly motivy „Exultet”, či „Te Deum”, či „Gloria”, kdož to vi? Snad všeclino dohromady. „Exultet” převládalo.

Mešní věštba ranní spiněna byla měrou svrchovanou. Za rok a den dostavila se ozvěna římského „Exultet”. Do kalendáře mélio přibyl nový svátek. Ku svátku římskému přibyl svátek český.
Jak příznivé jsou poměry pro rozkvět budby kostelní v IIradci Králové, zejmena dopadne-li stastně volba budoucího ředitele kůru na katbedrálce, příště vysvětleno bude. Příznivějších poměru, tušfm, není tak snadno k nalezení.
(Pokr.)

Zastupitelstino král6vské Prahy patronem hua6y posvátné,
Píše F. J. LeL uer.

Komu čest, tomu čest! Matka vlasti, královská Praha, od doby znovuvzkříšeni národu kráčí v čole všelikého života. Ku chvále města budiž zaznamenáno, že v zápasu boje národního nepřišel v zapomenutí zápas na čestném poli vědy a umění. Paláce školni, obnovené clu•ámy, pyšné věže v novém rouchu, nešlé památky starobylým leskem opětně zářící i budoucímu pokolení hlásati budou, že v posledních decennifch XIX. věku v starobylých síufch památné radnice zasedali otcové města vřelého srdce a hlubokého citu, kteří milujíce národ milovali Musy.
Jest-li že ostatní sestry byly štědře po-děleny, ani „M u s i c a s a c r a” s prázdnou neodešla. Rada městská královské Prahy první byla z měst českých, která záhy počala pečovati o reformu kleslé hudby kostelní, jednak po-skytováním podpory snaživým ředitelům hudby chrámové, aby cestováním po nejlepších kůrech v krajinách vzdálených nabyli odborn6 zkušenosti, jednak udílením odměny těm, kdož při opravě a zvelebováni zpěvu církevního se vyznamenali. A poněvadž s reformou chrámové hudby úzce souvisí žádoucí zvelebeni varhan, opatřila rada městská jakožto patronka farnímu chrámu Páně sv. Vojtěcha nový stroj varhan mistrný a dokonalý z dílny Steinmeyerovy v Ettinkách evropejskou pověstí slynoucí.
V době nejnovější uprázdnila se současně tři místa ředitelství kůru, a sice ve farních kostelích sv. Mikuláše, sv. Haštala a sv. Petra na Poi•ičí. Této vhodné příležitosti po-užila Akademie křest:auská k žádosti na městskou radu, aby všem nově jmeno-Yan f mředitelům kůru dekretem ustauovovacSm

uloženo bylo za povinnost pěstováni pravé hudby církevní. Z usnešent ředitelstva Akademie křestianské odebral se Josef HeliicL, náměstek předsedy ředitelstva s redaktorem „Cecilie”, jakožto předsedou odboru hudebního k panu purkmistru Škramlíkovi a ode-vzdali do jeho rukou promemoria jak následuje :
„Slavné zastupitelstvo královského města Prahy!
Uměni jest výkvětem vědění. Vkus umělecký jest měřítkem vzdělanosti národni. Z větší neb menši dokonalosti plodů uměleckých právě se soudí na nižší neb vy "í stupeň ideální uvědomělosti.
Národ český má za sebou slavnou minulost uměleckou. V dobách příznivých byti trváni i krátkého osvědčil se Čech býti dekem rodiny slovanské. Letošního právě roku jedu6 takové doby štastné slaviti se bude 5001etá památka. Světoznámý velechrám sv. Vitský na královských IIradčauech a pamětihodný chorál staročeský, velkolepá klenotnice národni — Karlův Týn — a česká drobnomalba jsou plodem jedné doby.
S úpadkem národa kleslo uměni. Umlkla vznešená píseň staročeská. Spustly chrámy, památnikové slávy. Kruchty chrámové znesvěcovány jsou šumařením. Středověké sloby umělecké ustoupily bujným výtvorům nevázané obrazotvornosti copové.
Národ usnul.
Se vzkříšením národu vzkříšeni slaví také uměuf.
Praha, hlava království, jasným příkladem předcbázf. Slavné zastupitelstvo královská Praby s příkladnou svědomitostí důstojně ob-