— 37 —

genta neviděli, čehož následek bylo — „plavání. cc
V Graduale, kteréž vypiněno bylo, jak se pamatuji, jakýmsi hSalve Regina”, měla sopranistka solo ; pěkně sice zpívala, avšak prapodivné ,Salve Regina" to bylo, uebot kdybych byl býval v tu chvíli přiveden do kostela se zavázanýma očima, byl bych jistě myslil, že se nalezám v divadle a ne v kostele. Podobného ducha byly i všecky částky vybrané nsváteční mše". Varhany hrál pan Hártl, kapelník zmíněné společnosti operní. Osvědčil sice dosti velikou zručnost technickou, avšak bezpochyby zapomenul, že sedí u varban v kostele a ne u piana ve veselé společnosti.
Odcházeje z chrámu všecek rozmrzen, pomyslil jsem sobě, že snad ani jediný z účin-kujících na k ,ru neví, že hudba chrámová je zvláštni druh hudby, kterouž divadelní a taneční zaměňovati jest přímo prohřešením se proti uměni samému. Latím se těšme na lepši budoucnost 1	—č.
Z Poděbrad.
Bude tomu rok co jsem nedal zprávy o působeni našem. Chtěl jsem psáti až toho bude vice, a čím vito se odkládá, tím méně se udělá. V loňském dopisu zmínil jsem se, že budem zpívati v Libici o pouti sv. Vojtěcha; obával jsem se dosti, zdali dostanu mužské hlasy dohromady, ale vše dopadlo nad očekávání. Zpívali jsme: Vidi aquam, Introit greg. chor. mši „Salve Regina” od Steble, při niž varhany hrál výtečně pan Findeis, úředník z cukrovaru Libického ; výborným rejstříkováním na dosti malých varhauách docílil pěkných effektů. Graduale od Fórstra „Surrexit pastor”, Offertorium ,Posuisti" od Diebolda, ,Pange lingua" 5 hl. (z F.) od Witta. Vše zdařilo se nám velmi dobře, všickni jsme byli spokojeni. Od té pouti však jsme u nás v Poděbradech nezpívali. Dvojhlasným zpěvem nic nezískám, nebot nepřátelé moji, jichž dosti mám, hledají effekty, a toho ovšem dvojhlasným zpěvem dle jich zdání se nedocílí, třeba by zpěváci sebe lépe odstiňovali. Proto ale v cvičení se neustává a pravidelně se odbývá. Čtverhlasného zpěvu nedocílím tak brzo; jen jednou jsem se ošidil. Cvičil jsem jednu čtverhlasnou mši na slavnost růžencovou. Ku zkouškám přišli mužští, při produkci ale

stáli pod kůrem; a na kůru měl jsem jen jednoho tenora a jednoho slabého bassistu. Pak ovšem taková produkce více uškodí než prospěje. Za to ale jsem byl zčásti, co se mne týče, odškodněn tím, že po dušičkách v den anniversaria pro clero, vydařilo se mi chorální requiem, jež jsem zpíval střídavě s dětskými hlasy. Od té doby žádné produkce nebylo. Doufám však, že letos zas v Libici zpívati budeme. *)	Blažej gruuert.

V liČÍně přednášela se mše „in hovorem se. Ferdinandi” dvakrát a sice v den svaté Alžběty, kdy císařovna slaví své jmeniny, a v den nastolení J. S. Lva XIII., pokaždé se sborem 60 hlasů čítajícím. Dobrý znatel hudby ujištuje, že skladba přednášela se dobře a všem se líbila. Tak štiastně zaháiena jest činnost reformační na kůru jičinském a důkladně dále se povede. Zvláštni chvály zasluhuje obezřetnost ředitele kůru, p. Ferdinanda Sasky, který zvolna sice a opatrně, za to však důsledně za cílem se nese. Re-forma hudby kostelní musí zakládati se na přesvědčení. Obyčejně odporučuje se volný přechod. Kdo špatné odstraniti chcc, must to lepším nahrazovati. Porovnáváním pak zvítězí pravda. Byti vkus skoro všeobecně byl po-kažen, dobrými produkcemi se napravuje. Kdo stávající odstraňuje náhle a bez přípravy, lepším však nenahrazuje, neprospívá, nýbrž škodí reformě hudby posvátné. Nové musí uchvacovati. Cetným sborem 60 hlasů čítajícím a dobrou přednáškou dá se již vydatně působiti na přetvoření vkusu pokaženého. Nelze pochybovati, že opatrným postupem provede zajisté p. ředitel trvanlivou obnovu hudby posvátné v Jičině. Pozvolna sice, ale bezpečně jde to ku předu u nás. K očištěným kůrům přibyl v Čecháeh kůr nový.
Leh ur.

*) Nině by nedostatek mužských hlasú nevadil. Když by nebylo možno zpívati čtverhlasně s mužskými hlasy, 'přednášel bych s rozmnoženým a sesíleným sborem dětským a dívčím chorál. K vůli rozmanitosti a větší zajímavosti provozoval bych pak při některých částkách služeb Božích dvoj-, troj- a čtverhlasné skladby pro ženský pouze sbor. Tak si počíná dp. farář Edm. Langer, katecheta v dívčím ústavu Uršulinském v Praze, s výtečným prospěchem i úspěchem. Značným se-sílením ženských a dětských hlasu pojistí se člověk proti všemožným nehodám a překážkám. Lím tužší boj, tím sladší vítězství. Vítězství při železné vytrvalosti Vás nemine!	Pozn. red.