-35

vesměs klassických, celkem se ueměuí, nýbrž v uvážení, že lepšího sotva nalézti by se mohlo, každoročně se opakuje. Co letošního roku poznamenati by bylo lze, jest, že velebné zpěvy při matutinum tenebrarum, responsoria od mistrů doby klassické, každým rokem lépe nastudovány, následovně i citupiněji a nábožučji předuešeny, a co obzvláště na váhu spadá, u zbožného lidu věřícího vždy víc oceňováuy bývají. Taktéž „miserere” opakována z roku 1871, totiž: Gallovo, Allegri-ho a Bal-ho.
Než však netoliko figurované zpěvy, i chorál dochází na Olomuckém kůře kathedrálnim hojuého pěstování a zdařilého pro-vedení ; chorál takto zpívaný počíná se již lfbíti i těm, kteří do nedávna na něj nevra-žili ; což opětným důkazem jest, že dobrá a ušlechtilá věc, byti i zvolna, přede konečně vítězíc zaslouženého uznání a patřičného ocenění sobě zjeduati s to jest.
Jakožto novinky v repertoiru velikonočuím uvésti sluší : na bílou sobotu po slavných Laudes pří vzkříšení „R e g i u a c o e 1 i” od Foerstera, dílo vzácné a v „Cecilii” dostatečně již posouzené, a v neděli velikonoční graduale , Il a e c d i e s", od P. Křížkovského. Jestiti to velikolepá skladba, kterou slovutný mistr nedávno byl dokonal. Psána pro 2 čtverhlasn6 sbory, a vyhovujíc úpině textu liturgickému, jest se stanoviska uměleckého v každém ohledu dílem výtečným. Převládajíc slohem pol}-fuuufm, obsahuje motivy jadrné a zpěvné, plynoucí z nábožné uadšeuosti skladatelovy ponořivšího se v tajemství vítězoslavné doby velikonoční ; vedení hlasů plynut a přirozené, jednotlivá místa veškerého sboru zrovna uchvacující.
Rozdělena jest na tři díly, z nichž první „h a e c d i e s” slavnostným způsobem se předvádí a při slovech „e x u 1 t e m u s e t

1 a e tem u r i u e a” v nábožném plesání a radostném jásáuí se rozplývá ; drahý oddíl „C o n f i t e m i u i” počínajíc důrazuým motivem, jež tenor v jemuém piauu pozvolna
v crescendo vybíhajícím — jakoby z počátku ve vší pokoře, která později v důvěru a oddanost splývá — přináší, načež ode všech téměř hlasů se imituje, přechází na konec v celý sbor, jenž mohutnými akkordy pinými nadšenosti ideu velikonoční věrně tlumočí. Třetí oddíl „P a s c h a n o s t r u m”. a konsiderací tajemství o smrti a z mrtvých vstání Spasitelově, v jemných akkordech sobě vede, až radostným alleluja spůsobem slavnostným graduale ukončuje.
Vítáme v díle tom opětně v pravdě uměleckou práci domácího mistra našeho, která dobře provedena a silně obsazena veliký dojem učiniti musí.
MI e provozována iu Domiuica resurrectionis po delším odpočinku Wíttowa „i u h o-u o r e m S. L u c i a e”, offertorium J e r r a
t r e m u i t" od Oberhoffra.
P. Křížkovsliého Te Deum, zpívané v sobotu po matutiuum, neminulo se opětně s mocným účinkem, kterého se vždy skladba ta
u posluchačů těšila.
Ostatně pracuje se u nás vždy horlivě na rozkvětu hudby chrámové a na rozšíření, ač částečně i teprv na ujatí se hudby posvátné; pravím na ujatí se hudby posvátuG; uebot= jsou dosud lidé, pánové, jimiž ue nejmenší moc v církvi sv. svěřena jest, kteřížto ještě plačtivě se ohlédají za nástrojovou hudbou, na jistá koucertuí (?) kousky nástrojové a bttbnov6 při jistých příležitostech, na př. při vycházeni z kruchty 1. oltáři zapomenouti nemohou a je za úpluč dovolené vy-hlašují. Vůči takovým přechmatům nelze jinak nežli tesití se blahou nadějí, že se přede vrátí jedenkráte staré zlaté časy.

Diecése Královéhradecká,.

Z Hradce Králové.*)

(0 c h r á m o v é h u d b č.) G města našeho bylo vašemu listu již mnoho psáno než o jednom thematu, u:S,s všechny tížícím, stále se potnlčuje, a i já nemohl jsem se dlouho odhodlati o věci té se rozepsati, doufaje stále,
*) Byl kdysi v .,echu-' uveřejněn článek, který redaktor „Cecilie” si uschoval, a nyní v době příhodné jej opakuje. Jest to hlas diecésana po opravě hudby kostelní volajícího.	I wn. red.

že uěkdo kompeteutučjší této choulostivé, než však d ti 1 e ž i t é otázky se uchytí, a ji na přetřes veřejnosti položí. V soukromí cítítnu to v- ichui, hubujeme, navrhujeme, než však n e č i n í nr e žádný rr i c, aby se naše chrámová hudba totiž ua lepší stupeň, na stupeir nejen slušnosti, ba dokonalosti povznesla.
Chrámová hudba, má-li dosíci pravého účelu svého : srdce a mysli zbožných věřících v chrámě shromážděnřch k větší zbožnosti povzbuditi, musí předeNším působiti svou lahodou, důstgjuým zbožným slohem a sYuu vo‑
b*