dojemné nTantum ergo" od B. Mettenleitera Účinek zplozen byl kontrastem. Přednášelo se však příliš po řezensku. Hudební věty příliš slabě zakončované ujímaly celku srozumitelnosti. Jest to tatáž chyba, které se do-pouštívají řečníci poslední slabiky neb i ; lova vět nesrozumitelně vyslovujíce, tak že po Auchač mnohdy v nejistotě bývá o obsahu a smyslu řeči. Za to však následujícím 5 hl. Improperifm (2 Tenory) od Dr. Fr. Witta ani stín poklesku vytknouti nelze. Jsou to ony do-jemné žaloby Pána Ježíše, v nichž Božský Vykupitel táže se národu svého, čím ublížil jemu, že Jej vydal knížatům kněžským, že křiž mu připr; voval, že Jej bičoval, políčko-val, octem a žluči napájel, kopím bok otevřel. hPopule meus, quid feci tibi ? aut in quo coutristavi te ? Responde mihi 1" Připomíná lidu svému dobrodiní prokázaná: z Egypta jej vyvedl, pobil tam prvorozené, v ohnivém sloupu předcházel, moře vysušil, v němž Faraona zahubil, na poušti manou jej krmil.
„A ty, lide můj ? — Co jsem ti učinil?
Lím jsem tebe zarmoutil? — Odpověz mi i” — Srdce puká bolestí a litosti, když při obřadech na velký pátek milostivý Pán tak s námi mluvívá. Celý chrám nad tou nevděčnosti lidskou se zamlčel. Zvony zármutkem ztratily řeč. Nahý oltář, pusté stěny, — oděv černý. — Svatostánek prázdný, lampa věčná zhasla. Zármutkem zhasla. Svíce přestaly svítiti, jako oko pláčem vyhaslé. — ,Lide můj ! co jsem ti učinil ? — Rci !" —
Zpěvem vyjádřiti, co při těch výtkách se cítí, dovede jen křesEan velmi zbožný. A Witt — dovedl to vyjádřiti. K dojmu celistvému nutně ovšem se vyžaduje, aby skladba přednášela se v kostele na velký pátek v průvodu obřadů velkolepých a úchvatných. Bez toho pozadí přirozoně seslabeu jest účinek. Zde obdivoval se člověk sboru i řiditeli jeho.

Dirigeut řídil a sbor dal se říditi tak, že vyjadřoval každou myšlenku jeho dokonale. Tak to má býti. Hlava s tělem jedním jsou celkem živým, organickým. Hlava poroučí, údovó poslouchají. Netřeba podotýkati, jak ostře se nasazovalo a čistě intonovalo, jak ohnivě a živě, jemně a barvitě se odstiňovalo a celkem přednášelo.
Progrwm se skončil. Z kostela vyeházejico všichni jsme si libovali v produkci vele-zdařilé.
Od dominikána valil se černý přival přímo do „nového domu.” My s ním. Velmi prostorná dvorana společenského domu mžikem se napinila, tak že pouze z protekce poštěstilo se nám uloviti několik sedadel u jednoho stolu. Nyní teprv bylo možno počítati to muožství černého vojska, které se dostavilo k hudební execírce ze všech možných krajin. Duchovenstvo a učitelstvo čestně a četně bylo zastoupeno. Dvorana na počest přfchozíeh ozdobena byla chvojím, draperiomi a erby jednotlivých diecósf. Na podiu zářila lira z plaménků plynových. Nebylo sice příjemuo dlíti v tlačenici a vedru tropickém, které ihned nastalo v místnostech uzavřených, ale čeho pak se neodváži hudebník k vůli hudbě? Z těch kdož ulovili místečka byt i posledního v přepiněné dvoraně, nevzdálil se aui jediný. Z boje se neutíká pro vedro. Jako ve velkém oulu hlasitě bzučel ten požehnaný roj hudebních včel, mžiknutím však — právě po hudebnieku — náhle umlknul, když na podiu objevil se Dr. Witt, aby co předseda jedno ty eeeilské milé hosty uvítal. (Pokrač.)
Listárna redakce:
Žádáme p. spisovatele, kterýž zaslal práci s heslem:Vivat auctoritas catholicae et apostolicae eeclesiae nunc et semper in terris", aby předsedovi odboru vědeckého, Dr. Borovému své jméno oznámil.

Oznámení !
Rasy Má® aaECOO quam bQnumaa
ocl L. Haslera (j-1612),
jejiž partitura v hudební příloze »Cecilie« právě se dokončila, jsou již tiš‑
těny a možno je objednati v redakci Cecilie (Karlín č. 234.) Ku vět‑
šímu pohodlí zpěváků na staré klíče méně zvyklým užilo se u C a n t u i.
a z., Altu a Tenoru klíče houslového. Všech 5. hlasů prodává
se za 5o kr. Redaktor si přeje, aby pěkná mše rychle se rozšířila a s ve‑
škerých kůru reformovaných v brzku zaznívala. Nechač na ní pěvečtí sborové
kostelní přiučují se zbožnosti, jakou vyníkají zdařilé skladby starých mistrů.
Pětihlasá harmonie bohatě zní. nEcce quam bonum!
S hudební přílohou č. 3. -~
Nákladem vydavatelovým. — Tiskem Mikuláše a Knappa v Prafze, v Karlině.