= 23 —

zpěvy ku cvičení ; vybral jsem 18 schopnějších, jenž na základě odbyté prase v iutouovánf sekund, tercf a kvart a p. dosti správně zpívají při průvodu harmonia první dva hlasy z Ktížkovského „Te Deum laudamus.” Brzy budu muset i těm menším dáti nějaké partesy do rukou; avšak s opisováním not jde to n nás těžko. — Jak rozmnožujete noty Vašim žáčkům ? Prosím o laskavé udání nějakého lacinébo prostředku k rozmnožováni not. *)
Co týká se žádaného ode mne plánu vy-učovacího, tu mohla by snad „Cecilie” ob čas přinášeti zprávy, jak a čemu vyučuje se v p r v n í m ročníku pěvecké školy při akademii křestanské. Mnohé školky na venkově řídily by se pak dle téhož plánu ; a „c v i č e b-n é p a r t o s y” potřebné pro pěveckou školu Pražskou tisknuly by se u větší zásobě, aby mohly prodány býti p a r a1 e 1 k á m na ven-kově. **) Už vidím ty žáčky, jak uschovávají si kde jaký krejcárek — na noty. —
Jun Parobek, kooperátor.

Z Viškova. ***)
Náš chrám Páně, mnohem ale vice var-hany jeho jsou v zármutku. Toho, který po
*) Autografie jest nejlacinější a nejrychlejší.
**) Dobrý nápad! Líbí se mi velmi a stane se Vám po vůli. „Cecilie” uveřejní k usnadnění „š k o 1 u z p ě v u”, vedle které na sborové škole pěvecké hudebního odboru Akademie křestanské vyučuje se zpěvu. Také bude postaráno o zásobu ,cvič e b n í c h parte s ů ", aby každý cvičitel na venkově měl po roce, čeho potřebí má pro mládež. Na základě takové školy i méně zkušeným hudebníkům bude možno pustiti se do vyučování mládeže zpěvu — při dobré vůli a vytrvalosti. Později vydá se pak malý katechismus zpěvu cirkevního. Jste spokojen? Vaší paralelce zdaru a po-žehnání Božího od srdce přeji. Kéž se nalezne
hojných následovníkův !	Pozn. red.
***) Prosím za dálší dopisování.	Red.
Feuilleton.
Cestopisné upomínky hudební.
Vypravuje F. J. L e h c e r. (Pokr.)
Líbezně, jako zpěv svatých pannen v nebi oslavených zněla invokace: „Mater amabilis” ! — vítězoslavně, jako velebný zpěv sv. mučedlniků z boje překonaného k Otci věčnému štastně se vracejících a královnu nebes slavně a hlučně pozdravujících znělo mocné : „Regina!” Pěveeky sbor tou přednáškou dobyl si vavřínů. Bylo se věru diviti té vytrvalosti a oddanosti. Při neobyčejně vysokých polohách intonovaly a vydržovaly se i

60 roků, tedy od r. 1818 ke cti boží a ku spokojenosti jak představených tak i farníkův na varhany hníval, není vice. Byl to p. Jan Ryvola, muž to, o kterémž nám říci jest, že se ve službě kostelní byl strávil. Slavili jsme právě oktávu nejsladšího jména Ježiš, kde každodenně v kostele našem zpívaná mše sv. se konala. Ou pak ač u vysokém již stáří a při nepohodlném počasí nedal si to vzíti, aby moha si uleviti zastání odjinud přijímal. V blátě, v dešti, v zimě, v horku býval on vždy jeden z těch nejprvnějších, jenž pospíchaje do chrámu k svým milým varhanám si zasedal, aby mi-strnou a horlivou rukou nebeské tóny z nástroje vyluzoval. Bylot to v pátek ; náš pilný varhanista ještě ráno v kostele hrál, i odpoledne navštivil ještě svou hodinu, k večeru pak k 7. hod. již byl — mrtvolou. Chudas ! od varhan ubíral se zrovna na lože smrtelné. Takového orgauisty nebudem více míti ! ozývali se hlasové a onot se podobá, že tomu skutečně tak. Až posud jest místo jeho uprázdněno, není kdoby varhanickým uměním pro-kázati se mohl. Mnoho jest u nás učitelův, ale všickni z moderní školy bez hudby a zpěvu. Arcít příjem organisty Víškovského není skvělý — má na penězfeh a naturáliích součetně přes 273.26 kr. — zatím pro člověka majícího již něco slušný přídavek. Ale to by ještě tak nevadilo, jako právě to, že za věku našeho varhaníků není. Škola se od církve odtrhla, a tudíž učitelstvo spolu posvátnému zpěvu a církevní hudbě na mnoze odcizeno. — Spolu uvádíme k vědomi a jest to potěšiteluo pro nás, že ve Víškově začíná myšlenka přísného zpěvu vítěziti, že se na chorál začíná více dbáti a tudíž že obnova hudby kosteluí přede dveřmi jest. Horlivost a dobrá vůle p. ředitele kůru nám za to ručí a oprávňuje nás k nejlepším výsledkům. Ant. Dudék.
farář.
nejvyšší tony (Sopranu a Tenoru) tak jasně a předce i jemně, že skladba nikde újmy ne-utrpěla ani drsností, ani křikem. Přednáška byla až do nejjemnějšího odstiňováni všudy vyrovnaná, uhlazená, řekl bych nedostižitelná. Sbor jasně ukázal, seč jest. Štastně přemohl jednu z nejtěžších skladeb. Zpíval s vroucnou zbožnosti a pravou nadšenosti.
Při veškerých vnadách, při veškeré její rozmanitosti s těží se dodělá mistrovská skladba opětného aneb častějšího provozováni. Řezenský kůr s veškerým napnutím ji jen pře-konal. Řezenských pak sborů jest až dosud jen málo na světě.
Po bohaté skladbě litanii co nejuměleji komponovaných následovalo prosté sice, ale