v sobotu píseň „0 31aria, útočiště naše` v oktávě pak sv. Václava místo „Hospodine” zpívalo se po mši „sv. Václave”.
Myslel jsem, že repertoir písní tuto uvedený již nezměněný zůstane, nyní ale smýšifm jinak; nechci nic v něm míti, co jest špatného, a proto jsem již z něho „zde v skroušenosti padáme” na vždy vyhostil, a poněvadž se i písně „Shlédni Bože” a „Ti Bože se koříme” neodpornčují, jsem na rozpacích, zdaž i s nimi podobuě naložiti nemám, nápěvy pak písní nOtče náš”, „Před Oltářem tvým klečíme”, „Budiž od nás pozdravena” a „Na kolena padejme'l zasýlám Vám, ctěný p. redaktore, k laskavému posouzení, prose Vás spolu o nestranný úsudek těch písni, jakož i byste mi některé písně navrhnouti ráčil, kterými bych ony vyhostěu6 nahraditi mohl. Mimo to chci přicvičiti velikonoční píseň „Základ církve jest na skále” a tu se dovolím tázati : lYTám se přidržeti Vašeho kancionálku neb kancionálu svito-janskáho ? Nápěv jest sice stejný, ale na několika místech před i po pozdvi

hovánf objevují se rytmická neshody. Jest totiž m0A snahou, pěstovati u žáků dobré toliko chorály české a zpívati je správně, a proto milerád upouštím od toho, co reforma církevního zpěvu neschvaluje.
Velmi dobře poslouží se nová refm•mč církevního zpěvu uskutečněním myšlenky ve 12. čísle III. ročníku Cecilie projevené, totiž, by písně již vybrané pro školní mládež tiskem vydány byly. Mohl-li bych se zač u věci té přimlouvati, bylo by to jedině to, by vedle textového zpěvníku byl vydán i notový zpěvník pro žáky škol vyšších v dvouhlasá úpravě, totiž pro soprán a alt, a pak, by k písním navrženým přidány byly 1) mešní píseň marianská, 2) písně na křížové dny, poněvadž skoro v každém místě mládež průvodu v těch dnech se zíičastňuje.
Uzavírám dopis svůj těše se nadějí, že se mi na prosbu mou co nejdříve dostane přátelská rady a poučeni.
Jala Dluuáoaek, učitel v ústí n. Orlicí.

Z di ecése Brněnské.

Z Brna.
Na oslavu stoletého jubilea biskupského zpívala se v brněnském chrámu Páně svatého Jakuba dne 8. prosince „Missa Secunda” od H. J. Haslera; Introitus a Communio chorálně z Graduale Iiomanum; Graduale ,Benedieta es tu” od Dr. Fr. Witta (příloha k Fl. Bl. 1873 čís. 10.) Offertorium „Ave Maria” od Dr. J. Benze (příloha kMus. Sac. 1872 čís. 12) a ,Pange lingual, od Palestriny (příloha Cecilie 1. roč., čís. 4.) ; vše řízením místního kaplana vp. F~-. lliiltlbergera. Sbor čítal 74 hlasů.

Znalci jednomyslně praví, že výsledek lze na-zvati velmi štastným. Účastenství bylo ne-obyčejně četné. Zpěváci rekrutovali se ze slovanského a německého gymnasia, jakož i ze státních vyšších reálnicli škol. S potěšitelnou vytrvalostí a s neobyčejným zápalem shromaždovali se ku zkouškám denně po celých, pět neděl a patrně byli potěšeni, když hlavni zkouška se zdařila. Po štiastné pak slavnosti žádali řídícího velmi snažně, aby zase brzy podobnou produkci uspořádal, což s radostí učiniti slíbil. Zdař Bůh 1

Literatura huá. y posvátné.

Missa ad ďuas voces aequales celu organo obligato, anctore I+'. Z. Skulrcrsk~.
Op. XLIII. (In gloriosam memoriam S. M. Ferdinandi I. Benigni.) Nákladem kněhknpeetví Mikuláše a Knappa vKarlíně. Cena partitury i s hlasy 1 zl. 50 kr. Hlasy zvlášt 30 kr. IIlasy instrumentální 50 kr.
Mešní skladby jedno- neb dvouhlasé bývají oportunitními. Obyčejně jsou určeny pro začátečttíky, kterým pro nedostatečnost není možno odvářiti se hned na skladby vícchlasé. Aby ani takové ktiry bez pomoci nebyly, skladatelé i s nimi lítost mají a věnovavše hudebním nentluvita.tům píintěřeně pracované plody slohu vážného a ušlechtilého, posylají je do světa se vzkázúnint: „Učte se děti; —milé í velké. Až se vyučíte, dostanete dary

pěknější” Pedagogická opatrnost není na škodu. Na snadných skladbách se zpěváčkové učí a přec ihned na počátku činnosti nejsou neužitečnými, os)a~ vnjíce nezkušenými hlasy přec důstojně služby Boží. Sborům počínajícím bývají tady velevítanými skladby dvouhlasé; Cecilie" pak ráda při tak milé příležitosti voli a povzbuznle: Chutě k dílu!" Tento-krát však napomíná k opatrnosti: „Pozor, děti! abyste se nespálily Ta skladba není pro vás, nýbrž pro sbory velmi cvičené, kteří nad to mají varhaníka umělce!” Svrchu uvedená skladba různí se ode všech jiných téhož druha. Co do umělecké stránky poskytuje znateli neobyisejné zajúnavosti a nelze věru diviti se, že pan skladatel na ní si zakládá. Hned na první pobled se poznává, že hlavním par-tem jsou varhany, které zcela volně a svobodně svými cestami kráčejí, nestarajíce se příliš o ty dva vedlejší hlasy koleni se vinoucí. Je-li hlas varhan