Vychází vždy	Jen frankované listy
	5. každého měsice.	přijímají se.
Rukopisy redakci za‑
Předplatné,	®	slané nevracejí se.
jež činí	C E C 1 L 1 E	Dopisy, týkající se
	poštovní zásilkou	~iaSO~J1S	redakce, buďtež za‑
	hudbu	r~+	I'	sílány franco

	napůlletar.m.zl•i'	pro katolickou	posvatnou ;Ferdinandu Lehnerovi
v Karlíně, č. 234.
	přijímá pouze na je-	v Čechách, na Moravě a ve Slezsku.
	dnu z těchto dvou dob	% Reklamace zasílány
administrace	Majitel, vydavatel a redaktor:	, Í budtež do expedice
v Praze, řetězová ul.
	v Karlíně, číslo 234.	E R D I N A N D tJ.	E H N E R.	č. 5, I.
Číslo 10.	V Praze, dne 5, října 1876.	Ročník III.
Obsah : Pout k slavnosti Cecilianské do Stýrského Hradce. Popsal P. Josef Padrta. — O paedagogické diiležitosti
zpěvu. Podává katecheta K. Konrád. — Pěstování zpěvu církevního. Z arcidiecése Pražské: Ze Slaném.
L Kralovic.	'L diecése Kralohradecké : Od nás. -- Hudební příloha čís. io.
v
Pout' k slavnosti Cecilianské do Stýrského Hradce.
Popsal a nejedním spasitelným rozjímáním opatřil P. J o s. P a c h t a.

„Tempora mutantur” — a v letu času proměnlivého měni se též zhusta názvy věcí. Druhdy zajisté nevědělo se o jiné p o uti, než o té, která „pěšky” vykonala se s mnohými obtížemi za rozmanitých nepohod povětrnosti. Nyní však jest dobře známo, že mnoho „p o utn í č ků sv.-Janských” do Prahy přikluše na rychlonohém železném oři rozličných drah; proto i pisatel, — ač cestu do Stýrského Hradce po dráze konal, — neváhal ji nazvati poutí, což i tím se dá odůvodniti, že účel a cíl té cesty nebyla zábava snad a vyraženi, nýbrž poučení, povzbuzení a utvrzení v pravých zásadách přesné chrámové hudby, jak ji církev vyžaduje, aby důstojna byla nejsvětější oběti a jiných svatých výkonů.
0 cestě po dráze nechci dělat dlouhých řeči; ani společnost cestující neposkytuje k tomu látky, ani kraj ina. Jen někdy k úsměvu vybízejí výpovědi některého úda spolucestujfho, jako na př. tato: ,die grossen Naturf o r s c h e r sind selten gl iubig," načež v malé chvíli jest slyšet jmena Darvin, Vogt. Kdo as povýšil tyto dva lidi za, „velikány” v přírodních vědách? Na štěstí nezaslechl jsem jméno Hckel; nemohu tedy říci, zdaž i on k velikánům nebyl připočtěn. Divíš se snad, čtenáři, proč za štěstí to pokládám, že jsem jmena Hieklova nezaslechl? Byl bych se také jeho povýšení za velikána musel smáti, a smáti se H~eklovi, to, brachu, u nás dovoleno není. Al surové jeho nápady a nechutné lži i samým krajanům jeho v Němcích se oškliví, v naši žírné vlasti jsou přece lidé učení i neučení, kteří jindy snad pinými ústy hlásají, že ,ne

chvalno nám v Nemcěch iskati pravdu", přes to však nemají pilnějšího díla, než jak by Háckla opisovali v jeho nájezdech proti zkušenosti, rozumu a víře. Tento opsaný Hdckel pak odívá se rouchem českým a podává českému lidu, aby z něho vzdělání své čerpal. Nechceš-li tedy, milý krajane, tyto n o h s l e d y Háckla a jiných pisáků cizáckých na sebe po-puditi, nesmíš se H~eklovi smáti. Připomeneš-li si také, jak se člověku vede, jestliže tohoto rázu vlastence na sebe popudí, uznáš zajisté, že štěstím jest to, nezaslechneš-li jména IIicklova.
Minuvše za tmavé noci všecka místa mezi Vídni a Hradcem poblíž dráhy ležící, nemohli jsme ovšem blíže shlédnouti stavbu památné dráhy přes Semering; i přibyli jsme do Štýrského Hradce po šesté hodině ranní v úterý dne 29. srpna. Po návštěvě několika chrámů, které i v jiné dni všední při mši sv. shledal jsem dost napiněné nábožným lidem, spěchal jsem do semináře v té naději, že tam obdržím legitimační lístek, pro účastníky slavnosti Cecilianské potřebný. U subdirektora Karlona zastihl jsem mimo jiné prof. Vojtěcha z Brna. Zaopatřiv si lístek legitimační a některé skladby, jež měly se provozovati v těchto dnech, šel jsem s prof. Vojtěchem na ,Schlossberg", z něhož lze celé město shlédnouti. Hradec jest město pěkné; středem jeho vine se řeka Mur a v nevelké dáli věnčí je kolkolem pásmo zelených pahorků a vrchů. Má značný počet chrámů i klášterů. Podle spůsobu Hradeckého Schlossbergu opraven jest Brněnský Spielberg, jak mi prof. Vojtěch sdělil. Při návratu dolů potkali jsme P. Sarkandra Na‑
10