— 3 —
a sv. IIelena patronkou odboru archeologického. Stojíme tedy pod mocnou záštitou čtyr nebeštanů, dvou světců a dvou světic. Utyry odbory mají v nebi čtyry ochrance.
Patronkou našeho odboru pro c í r k e v n í hudbu, jehož účelem jest zno vuvzlcříšenf a stálé zvelebováni hudby posvátné, jest svatá C e c i l i e . My tedy v svatvečer naší světice slavně zahajujeme činnost odboru cecilianskýho v akademii křestauské i zasvěcujeme se Boliu pod záštitou světice. A aby Pán Bůh požehnati ráčil dílu našemu, za to jsme jej dnes dopoledne prosili úpěnlivě v sedmi kostelích — svatá sedma výztiamne poukazuje na svatost úkolu, —kde zpívaly se skladby mešní i chrámu i oběti důstojné a nyní před chvílí matku Boží jsme vzývali za mocnou přímluvu vroucně a po-pokorně litaniemi lauretanskými.
A když takto povinnou vzdali jsme chválu Pánu Bohu, nyní hodláme v úzkém rámci rozvinouti obraz historického vývinu hudby církevní krátce a n á z o r n é j ednak ku zábavě duševní, jednak ku poučení. Koncert historický má býti illustracf „Cecilie.” Poslechnouti si dobře upravený a správně provedený koncert třeba i jediný prospívá a napomáhá ku rozšířeni zásad cecilianských více, než půlletní čítání hudebních spisů.
Poněvadž ale o slavnostech cecilianských ze zásady se m n o l o z p í v á a m á l o rn 1 u v í, nehodlám ctěné shromáždění unanovati dlouhými řečmi, na které beztoho ani času nezbývá. Obmezím se na nejnutnější toliko poznámlcy, abych takto před každým číslem odůvodnil a krátce vysvětlil postup programu. Aodlám mluviti již také proto, aby v prázdných mezerách a krátkých přestávkách miij milý Karlínský sbor, kterýž dnes již tolik se nazpíval, pončkud si pooddechnul a nových sil ku dálšfmu provozování nasbíral.
Nyní teprv pohlížeje na dlouhý program nás koncertní shledávám a patrné vidím, že jsem vlastně věc dobře neuvážil, — a nevím, kterak po tolikerém zpívání a unaveni dnešního dne bude možno veškerá čísla přednášeti s vřelým zápalem a patřičnou silou. Prosím o shovívavost a o mírné posuzování! Jsmet sborem ochotnickým. Pře-krásný sice a velebný, při tom, však velmi chudý chrám Karlínský nemá hmotných prostředků, i nelne inu obětovati na chrámovou hudbu ani jediného haléře. Jest odkázán na pouhou ochotu těch dobrých dušiček, které v stínu věži jeho bydli. Ochoty ostatně máme piny' koš, hlasy ovšem, jaké Pán Bůh nadělil. Nemožno vybírati si. V Bylo by bývalo žádoucno k vůli souměrnosti některé hlasy dopiniti silami přibranými. Zúmyslně jsme se však nesesflili a sesfliti se nechtěli. Přijměte nás, jak jsme. Kolik nás zde vidíte, tolik nás zpívá neděli co neděli u sv. Cyrilla a Methoděje. Ani jediná milá hlava zde nechybí. Nemáme však také již ani o jeclnu více. Vystoupeni naše bez všelikého sesílerií, byt celkem i nedokonalé bylo, má býti živým vyvrácením námitky, která v rozmanitých variacích zhusta se slýchává: „U vás v městě jest to snadné! U nás to však nejde! Nemáme zpěváků, nemáme peněz!” — Dobře! Vyřídíme ! My také neměli zpěváků. Jak nás zde vidíte, všichni počali jsme se učiti od hudební abecedy. A peněz na hudbu kostelní, těch nemáme ani dnes a podle všeho nikdy míti nebudeme. Zpěváků jsme neměli, a peněz nemáme, a hle! hudbu kostelní u sv. Cyrilla a Methoděje předce již máme a to pravou, důstojnou církevní hudbu chrámovou.
P.ačiž tedy ctěné shromáždění dnešní slavnost považovati více po domácku, více za volnou zábavu zpěvnou, než za přísný koncert. A neuspokojí-li vás hlasy již unavené, buďte sbovívavými ! Vždyt hodláme a chceme podati obraz činnosti v š u d y možné a d o c f 1 i t e 1 n é. V požadavcích bulte milosrdnými!
Z jitra však uslyšíte sbor souměrně dopiněný, výtečně nacvičený, s nejkrásnějími hlasy — tedy k o n c e r t, a ten si posuzujte měřítkem uměleckým " (Po těch slovech počali členové sboru svatovojtěšského v poslouchajícím obecenstvu se nacházející brániti se ze sedadel svých naproti výroku tomu žertovným voláním, což zavdalo příčinu k ne-nucené veselosti a milému rozmaru jak obecenstva, tak i sboru Karlínského na podium ku přednášení již přichystaného. Všichni přítomní se rozesmáli. A tak skutečně p o domácku se počalo a tón nenucené volnosti potrval pak nepřetrženě až do konce slavnosti.)
Když všeobecná veselost utišila se, pokračoval vypravovatel takto: „Program koncertu dělí se na tři díly a jsou tu zastoupeny veškeré druhy zpěvu církevního : c h o r á 1, zpěvy v f c e h 1 a s n ó od skladatelů 16. století začfnaje až do nejnovějších dosud žijícfch; jakož i chorál staročeský. Počneme s chorálem gregorianskýrn, s posvátným „zpěvem Církve,” který s Církví pronásledovanou již v katakombách se rozléhal, pak clo basilik s Církví vítěznou se přesídlil a veškeré proměny a převraty středověké i novější štastně přestál. Když vše ostatní rouchem novým se přiodělo, starý